---
description: Dating > Zdravlje iz prirode
---

# Zdravlje iz prirode

**Click here:** \
&#x20;\
&#x20;※ [**Zdravlje iz prirode**](http://raistatamma.hotelsvr.ru/?dt\&keyword=zdravlje+iz+prirode\&source=gitbook.com5_poster) \
&#x20;\
&#x20;※ [**♥ Zdravlje iz prirode**](http://raistatamma.hotelsvr.ru/?dt\&keyword=zdravlje+iz+prirode\&source=gitbook.com5_poster) \
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\
&#x20;\


A za sprečavanje uroinfekcija, ali u prvom redu za zaštitu od spolno prenosivih bolesti, preporučuje se uporaba prezervativa, posebno osobama bez stalnog partnera. NETOČNO Pasivni pušači čine 10% ukupno oboljelih od raka pluća, osim toga dokazano je da izloženost duhanskom dimu u pasivnih pušača povećava opasnost od raka pluća za 30%. Takvi poremećaji nastaju kao posljedica postavljanja pred njih prevelikih zahtjeva, psihičkih trauma čestih negativnih emocija, premalo sna i odmora, loše organizacije rada i premasne hrane. Skidanje prekomjernih kilograma, svakodnevne brze šetnje ili vježbanje u trajanju od 45 minuta, autogeni trening ili druge metode opuštanja - nezaobilazni su dio snižavanja visokog tlaka.\
&#x20;![zdravlje iz prirode](https://4.bp.blogspot.com/-IdzcmKYI8ak/WMVyKasFRFI/AAAAAAAABag/5VV3xAyFsHYDmE4SKygM44eN2eOXbFN9QCLcB/w1200-h630-p-k-no-nu/Calivita%2Bweb%2Bshop%2BNjema%C4%8Dka.jpg)\


Uz to još i regulira neke druge tjelesne funkcije, poput dojenja i metabolizma vode u organizmu. No jave li se bol, nadraženost, crvenilo ždrijela i grla te promuklost bez povišene tjelesne temperature, nije potrebno tražiti pomoć liječnika, dovoljno je potražiti savjet ljekarnika koji će, ovisno o opisanim simptomima, preporučiti najbolje sredstvo. Povišena temperatura u djeteta, bez obzira na to je li riječ o novorođenčetu, djetetu vrtićkog ili školskog uzrasta, za roditelje je uvijek razlog zabrinutosti. No takvo pojačano lučenje, iako nam pomaže spasiti glavu, nije namijenjeno da se zloporabi prečesto. U velikom broju slučajeva on postiže adekvatnu razinu hormona štitnjače, te postupni nestanak simptoma hipotireoze. Uzimajte nekoliko puta tokom dana hladan ili mlak čaj. Sadržaji sistematskog pregleda mogu biti različiti te se mogu proširivati dodatnim pretragama, što ovisi o samom pacijentu. Sadrži triptofan koji obezbeđuje dobar san i pomaže mozgu da pravilno iskoristi glukozu, odnosno šećer. Dobrobiti prestanka pušenja su trenutačne, a najveća promjena osjeti se na raspoloženju!

Bolest nije ništa drugo nego poremeæena prirodna ravnoteža, a ljekarna za sve bolesti je priroda. Uzročnici infekcija mokraćnog sustava jesu bakterije koje dospiju u mokraćovod i ondje se razmnožavaju te ulaze u mokraćni mjehur, a slijedom toga mokraća postaje inficirana. Povećana potreba za unosom tekućine u trudnoći nastaje zbog povećanja tjelesne težine povećanje od 10-15 kg smatra se uobičajenim , većeg energijskog unosa, povećanja volumena krvi, amnionske tekućine i povećanog gubitka vode koji može nastati kao posljedica jutarnjih mučnina. Istraživanja su pokazala da to uistinu može smanjiti negativne učinke stresa.\
&#x20;![zdravlje iz prirode](http://www.herba.hr/assets/images/zdravlje-iz-prirode-2.png)\


**Zdravlje iz Prirode A-Ž** - Iako se u zadnje vrijeme Američko udruženje za bolesti srca zalaže da na dnu piramide ide povrće i voće, voće se prihvaća bolje nego povrće, jer je slatko i u nama proizvodi više endorfina, ali istovremeno podiže razinu inzulina i stvara preduvjet za pojavu šećerne bolesti.\
&#x20;![zdravlje iz prirode](http://2.bp.blogspot.com/-hdEplXtZJFQ/VRKuntPDZfI/AAAAAAAAAPA/vJjME8lQRs4/s1600/tiens_cordiceps.jpg)\


Proširene kapilare i vene vrlo su česta pojava, a istraživanja pokazuju da svaki drugi čovjek nakon 50. Sa starenjem su bolesti vena češće, pa je u dobi iznad 70 godina učestalost pojave deset puta veća nego u dobnoj skupini između 34 i 40 godina. Zašto nastaju kapilare i proširene vene? Uzroci su mnogobrojni, a najčešće se spominju: spol, životna dob, obiteljsko naslijeđe ili predispozicija, trudnoća, pretilost, dugotrajno stajanje ili sjedenje i dr. U većini slučajeva kapilare i proširene vene uspješno se liječe sklerozacijom. Sklerozacija je postupak koji se u medicini koristi dugo godina za liječenje kapilara i vena. Postupak se izvodi ubrizgavanjem sklerozirajućeg lijeka iglom u kapilaru ili venu koji potiče upalu i kasnije njezino nestajanje. Je li sklerozacija bolna? Sam zahvat je bezbolan kod većine ljudi jer ubod iglom ne boli, a ponekad se može osjetiti peckanje pri ubrizgavanju sredstva. Način sklerozacije, kao i postotak sredstva za sklerozaciju, određuje se ovisno o promjeru žile. Prosječno je potrebno tri - pet tretmana da bi se proširene kapilare i vene uklonile. Rezultati su vidljivi odmah kod manjih vena i kapilara, dok je kod većih vena potrebno nekoliko tjedana za potpuni rezultat. Osnovni preduvjet za zahvat jest nošenje elastičnih čarapa ili kompresivnog zavoja između tretmana i nakon tretmana u razdoblju koji će odrediti liječnik. I to je jedan od razloga zbog kojih se sklerozacija izvodi u hladnije doba godine, kada je ugodnije nositi elastične čarape ili kompresivni zavoj. Nuspojave sklerozacije su vrlo rijetke, ali je moguće primjerice nastajanje crvenila ili pigmentacija na mjestu uboda. Tijekom sklerozacije se ne smije sunčati niti ići u solarij. Na mjestu uboda može nastati i manja ranica koja cijeli kroz nekoliko mjeseci. Vrlo rijetko nastaju alergijske reakcije, a prije same sklerozacije važno je upozoriti liječnika ako je bolesnik ranije imao bilo kakvu alergijsku reakciju ili neke od nuspojava tijekom prethodnih sklerozacija. Uklanja li sklerozacija kapilare trajno? Kapilare koje su uspješno uklonjene sklerozacijom ne bi se trebale više vraćati, no kapilare i proširene vene liječe se cijeli život i potrebno ih je na vrijeme liječiti. Stoga se preporučuju redovite kontrole, pridržavanje savjeta liječnika o načinu života i mjerama prevencije. Što je što Sklerozacija - naziv potječe od grčke riječi sklerosis, što znači otvrdnuće. Sklerozacija je općenito naziv za postupke stvrdnjavanje tkiva ili organa, nastaje kao poshedica upalnih ili degenerativnih atrofičnih procesa. Varikozitet - potječe od latinskog varix, što znači proširena krvna žila. Kompresivni zavoj - naziv potječe od latinske riječi comprimere, što znači stisnuti, držati. Upravo je stezanje žile svrha nošenja kompresivnog, najčešće elastičnog zavoja. Pretraga krvi obavlja se u sklopu sistematskih pregleda, u određenim razdobljima života, a zbog različitih poremećaja ili sumnje na bolest mora se provoditi češće i detaljnije. Krvna slika je važna i u prevenciji, kao način ranog otkrivanja i pomoć u pravodobnom početku liječenja neke bolesti. Treba je stoga pratiti na odgovarajući način. Kada i kako, o tome će odlučiti liječnik opće medicine ili specijalist. Što pokazuje Kompletna krvna slika - KKS je pretraga koja nam daje važne informacije o zdravlju, dio je rutinskih sistematskih pregleda u određenim razdobljima života ili nekim stanjima. Obuhvaća crvenu i bijelu krvnu sliku, krvne pločice, odnosno trombocite. U crvenoj krvnoj slici promatra se broj eritrocita ili crvenih krvnih stanica, hemoglobin bjelančevina koja na sebi nosi željezo i prenosi kisik iz pluća u tkiva te ugljični dioksid iz tkiva u pluća te hematokrit ili volumen eritrocita. Izračunavaju se i tzv. Smanjenje broja eritrocita, hemoglobina i hematokrita, a posebno promjene eritrocitnih konstanti, pokazatelj su nekog oblika anemije. Bijela krvna slika pokazuje ukupan broj bijelih krvnih stanica koje sudjeluju u obrani organizma od bakterija i virusa. Njihov povišen ili snižen broj upozorava na akutnu upalu bakterijskog ili virusnog porijekla. Uvijek se radi i diferencijalna krvna slika, tj. Trombociti ili krvne pločice sudjeluju u zgrušavanju krvi i njihov smanjen broj za posljedicu ima sklonost krvarenju, dok je pojačano zgrušavanje krvi posljedica porasta broja trombocita. Za procjenu nalaza utvrđene se vrijednosti uspoređuju s referentnim vrijednostima, što treba prepustiti liječniku jer se vrijednosti razlikuju ovisno o životnoj dobi, spolu, fiziološkom stanju trudnoća i sl. Osim toga važno je znati da se samo na temelju jednog elementa, primjerice broja trombocita, ne može postaviti dijagnoza, jer može biti izmijenjen zbog niza čimbenika i niza bolesti. Ti elementi daju opću sliku zdravlja i upućuju na potrebu i vrstu daljnjih pretraga. Za žene reproduktivne dobi Veliki broj žena reproduktivne dobi uzima različite kontracepcijske preparate koji se metaboliziraju u jetri i mogu je oštetiti. Kako oralnu kontracepciju može uzimati samo osoba zdrave jetre, prije propisivanja tih preparata potrebno je uz kompletnu krvnu sliku napraviti i jetrene testove. Time se kontroliraju jetreni enzimi čije povišene ili snižene vrijednosti mogu upućivati na različite bolesti, oštećenja i poremećaje funkcija jetre. Jetreni testovi uključuju određivanje jetrenih enzima. Nakon propisivanja kontraceptiva krvne pretrage rade se prema preporuci liječnika. U trudnoći Obično se KKS radi u drugom mjesecu trudnoće, ujedno se utvrđuje i razina šećera u krvi. Jako je važno provjeriti postoji li anemija, u tom slučaju trudnica ima povećanu potrebu za željezom, a to je također važno za vrijeme dojenja. Druga vrlo važna i obavezna pretraga je utvrđivanje razine šećera kako bi se provjerilo postoji li dijabetes, koji u trudnoći može biti opasan ako se ne drži pod kontrolom. Ako je KKS uredna i trudnoća prolazi bez teškoća, pretrage krvi nije potrebno ponavljati. U menopauzi Ženama koje ulaze u menopauzu uz KKS preporučuje se napraviti i biokemijske pretrage i sedimentaciju SE. Sedimentacija ili brzina taloženja eritrocita je parametar koji govori o akutnim ili kroničnim promjenama u organizmu. Normalna vrijednost SE za žene do 50. Obavezno se radi i hepatogram, tj. Za kontrolu bubrega određuje se urea i kreatinin, produkti razgradnje metabolizma, čija smanjena razina upućuje na smanjenje funkcije bubrega i druge poremećaje. Povišena vrijednost ukupnog kolesterola, triglicerida i LDL-a ukazuju na povećani rizik od kardiovaskularnih bolesti. Prije ulaska u menopauzu korisno je odrediti i razinu ženskih spolnih hormona FSH, LH, estradiola i progesterona. Budući da se u toj životnoj dobi smanjuju razine nekih ženskih spolnih hormona, utvrđivanjem tih razina na vrijeme se mogu utvrditi promjene te pravovremeno primijeniti nadomjesna terapija. U menopauzi je poželjno napraviti i krvne pretrage na osteoporozu. Provjerava se razina kalcija i fosfora u krvi te se određuje alkalna fosfataza, jetreni parametar čije povišene vrijednosti mogu biti znak povećane razgradnje koštane mase i mogućeg razvoja osteoporoze. Za muškarce Sistematski pregled muškarca starijeg od 50 godina trebao bi uključivati KKS, sedimentaciju i biokemijske pretrage - provjeru jetrenih i bubrežnih funkcija te masnoća u krvi. U toj životnoj dobi muškarci počinju osjećati prve tegobe s mokrenjem te je korisno odrediti PSA - prostata specifični antigen, prvi pokazatelj moguće bolesti prostate. Za dijabetičare Dijabetičari koji ne primaju inzulin, već bolest drže pod nadzorom uz pomoć oralne terapije ili dijete, trebali bi kontrolu šećera provoditi jednom mjesečno, a tu provjeru mogu obavljati i patronažne sestre. Ovisno o težini bolesti i terapiji, jednom ili dva puta godišnje bolesnik treba kontrolu obaviti u zdravstvenoj ustanovi, kod dijabetologa. Općenito, dijabetičari bi trebali dva puta godišnje raditi kontrole koje uldjučuju KKS, profil šećera, lipidogram, hepatogram i kontrolu bubrežnih funkcija. Ako je bolest dobro kontrolirana, dovoljna je jedna kontrola godišnje. Srčani bolesnici Učestalost krvnih pretraga za srčane bolesnike ovisi o tome je li uključena terapija zbog povišenih masnoća kao sekundarna ili primarna terapija. Obično se mjesec dana nakon početka uzimanja lijekova za reguliranje masnoća provodi prva krvna pretraga, ponavlja se nakon tri mjeseca, a potom redovito obavlja dva puta godišnje. Provodi se i hepatogram jer spomenuti lijekovi mogu oštetiti jetru. Za srčane bolesnike jako je važno praćenje elektrolita - natrija i klorida, jer mnogi lijekovi, posebice diuretici, mogu dovesti do smanjenja njihove razine u krvi. Reumatičari U slučaju reumatskih bolesti ili sumnje na reumatske bolesti obavlja se niz pretraga koje uključuju KKS, ali i pretraga kojom se u krvi utvrđuje tzv. Za provjeru zdravlja zglobova potrebno je provjeriti i koncentraciju mokraćne kisefine jer njene povećane vrijednosti upućuju na poremećaje metabolizma ili na postojanje gihta. ZA DOJENČAD I DJECU Prva rutinska pretraga krvi u djece podrazumijeva kontrolu crvene krvne slike u 6. Ne izvodi se ranije jer novorođenčad ima fiziološku anemiju, odnosno troši hemoglobin dobiven od majke. Pretraga se provodi i ako dijete slabo napreduje, često plače, povraća i sl. U crvenoj krvnoj slici određuje se broj eritrocita i hemoglobina te hematokrit, njihove smanjene vrijednosti pokazatelj su anemije. U okviru redovitih sistematskih pregleda kontrola krvi izvodi se i prije polaska u vrtić i školu. Između tih kontrola krvne pretrage nisu potrebne, osim ako ne postoje indikacije za njih. Koža je važan organ koji nas štiti od utjecaja iz okoline. Po koži znamo jesmo li zdravi ili nas možda nešto muči, na koži se pokazuju alergije, upalne bolesti, infekcije. Često puta uzrok problema na koži nalazi se duboko u nama. A naša druga koža, naš gastrointestinalni sustav, koji svakodnevno dolazi u doticaj s okolinom preko naših usta, ostaje za nas nevidljiv. Možemo ga samo osjećati. Simptomi bolesnih crijeva Bolovi u želucu, napadaji žuči, napuhanost, zatvor, proljev... No i migrena, kronični umor, upale zglobova, ginekološki poremećaji, razne autoimune botesti kao što su multipla skleroza, fibromijalgija, lupus, pa čak i dijabetes, svoj korijen mogu imati u bolesnim crijevima. Znanstvena podloga poremećene gastrointestinalne funkcije kaže da dolazi do poremećaja u propusnosti stijenke crijeva, što dovodi do toga da određene molekule ulaze u krvni optok i potiču upalni odgovor, obranu organizma. To se lako da provjeriti ako napravimo test intolerancije na hranu, i u većini slučajeva pokazat će se da smo intolerantni baš na hranu koju najčešće jedemo u slučaju većine ljudi radi se o mliječnim proizvodima i žitaricama. Mnoge znanstvene teorije ipak najviše pridaju ulogu stresu kao okidaču za propusna crijeva, tj. Naša crijeva stanište su milijardama kako povoljnih, tako i potencijaho patogenih bakterija. U stresu naša crijeva, pod utjecajem stresnih hormona, stvaraju upalni odgovor, koji dovodi do poremećene mikroflore. Uvjetno patogene bakterije, gljivice i paraziti u neravnoteži postaju patogeni i mogu izazvati razne poremećaje u tijelu. Upale bubrega i mokraćnog mjehura, vaginalne infekcije, ginekološke infekcije, samo su odraz poremećene intestinalne flore. Jedna od najčešćih bolesti današnjice, autoimuna bolest štitnjače, u znanstvenim pokusima dokazano se liječi izbacivanjem glutena iz prehrane i stabilizacijom crijevne sluznice. Prehrana naših predaka Iako zvuči nelogično da vam liječnik za multiplu sklerozu prepiše prehranu sa zelenim sirovim kašastim sokovima i esencijalne masne kiseline kao osnovnu terapiju, u praksi viđamo ljude koji su ozdravili jedući takvu hranu. Naša crijeva svoju genetiku vuku iz paleolitika kada je Homo sapiens jeo uglavnom biljke i možda kakve životinjske proteine koje bismo mi danas smatrali neadekvatnim kukci, skakavci, gujavice i sl. Iako se u zadnje vrijeme Američko udruženje za bolesti srca zalaže da na dnu piramide ide povrće i voće, voće se prihvaća bolje nego povrće, jer je slatko i u nama proizvodi više endorfina, ali istovremeno podiže razinu inzulina i stvara preduvjet za pojavu šećerne bolesti. Ovladajte stresom Što se pak tiče osovine mozak-crijevo, tu nema jednostavnog rješenja. Zato su tako i popularne tehnike rješavanja stresa, razne pozitivne psihologije, tečajevi, joga i sl. Svatko mora sam za sebe pronaći koju metodu će odabrati, koja metoda najbolje odgovara osobnom temperamentu. Anksiozni i depresivni trebaju aktivnost, a hiperaktivni meditaciju, tek tada će se njihov mozak uravnotežiti i odašiljati prave signale, ne samo u crijeva, nego i u ostale dijelove tijela. Glavni utjecaji stresa na naša crijeva su: - poremećaj motiliteta crijeva, - poremećaj sekrecije crijeva, - pojačana propusnost crijeva, - negativni utjecaj na regeneraciju crijevne sluznice i na cirkulaciju krvi u sluznici, - negativni utjecaj na floru crijeva. Stres se iz mozga u crijeva prenosi preko mastocita, što dovodi do oslobađanja proinflamatornih citokina, dakle tvari koje stvaraju upalni odgovor u crijevima. U praksi svakodnevno nailazimo na pacijente koji imaju sve simptome netolerancije glutena, a pritom su antitijela na gluten negativna. Tu je riječ o bolesnoj crijevnoj sluznici koja neadekvatno reagira na tvari koje dolaze u crijevni trakt i uzrokuje upalu, ovdje konkretno na lokalnoj razini, ali upala može nastati svugdje, od malog nožnog prsta pa do kose na glavi, svako tkivo podložno je upalnom odgovoru. Od svih bolesti koje nas pogađaju, od njih najviše strahujemo. I to s dobrim razlogom jer je kroz veći dio povijesti dijagnoza raka značila smrtnu presudu. Čak i danas rak je u mnogim zemljama ubojica broj jedan ili je na drugom mjestu. Ipak, valja podsjetiti da je u liječenju niza tumora postignut veliki uspjeh. Primjerice, stopa izlječenja raka testisa u posljednja dva desetljeća popela se na čak 90 posto, dok se dječji tumori u 80 posto slučajeva uspješno liječe. Nažalost, kada je riječ o raku pluća, želuca i gušterače, prognoze i dalje nisu dobre. I što se bolest kasnije otkrije, to su šanse za izlječenje lošije. Tri glavna načina liječenja tumora - kirurški zahvat, zračenje i kemoterapija - pokazali su se okrutni i brutalni. Iako su u nizu slučajeva učinkoviti, zračenje i kemoterapija često su praćeni neizbježnim nuspojavama. I spektakularno najavljivani molekularno ciljani lijekovi u mnogim se slučajevima pokazuju tek kao skupa terapija koja produžava život samo za nekoliko mjeseci. Ugledni britanski popularno-znanstveni časopis New Scientist u jednom od posljednjih brojeva razmotrio je neke od novih terapija protiv raka koje bi u budućnosti mogle imati važnu ulogu u borbi sa zloćudnom bolešću. Christian Ottensmeier, istraživač raka sa Sveučilišta Southampton, koji se bavi istraživanjem imunoterapije. Puno se očekuje od imunoterapije Ideja imunoterapije ima dugu povijest. Coley je zatim namjerno bolesnicima u tumore injektirao bakterije, što je kod nekih usporilo rast tumora ili čak dovelo do izlječenja. No rezultati su bili nepredvidivi, a bilo je i nuspojava. Iako to Coley tada nije znao, naš imunosni sustav stalno motri nastanak tumorskih stanica. Kada se nekome otkrije tumorski čvor, to samo pokazuje da je njegov imunosni sustav zakazao. Jedan od vodećih znanstvenika na tom području jest dr. Stephen Rosenberg s Nacionalnog instituta za tumore u Bethesdi koji je postao poznat početkom 90-ih godina kao jedan od pionira genske terapije. Rosenberg je iz tumorskog tkiva pacijenata oboljelih od melanoma, najzloćudnijeg tumora kože, izolirao T-stanice imunosnog sustava. Zatim ih je genetski modificirao kako bi napadale stanice melanoma. Kada su vraćene u organizam pacijenata, modificirane T-stanice počele su uništavati tumor. U Rosenbergov klinički pokus bilo je uključeno 17 pacijenata u uznapredovanoj fazi melanoma, a kod dvojice se tretman pokazao uspješnim. Jedan od njih bio je Mark Origer kome početkom 2005. No zahvaljujući Rosenbergovu eksperimentalnom tretmanu koji kombinira gensku terapiju i imunoterapiju, Origer se oporavio i poživio do prošle godine. Rosenberg je sličan tretman prošle godine primijenio i na tri pacijenta oboljela od leukemije. Kod dvojice od njih tumori su iščezli, dok se kod trećeg broj tumorskih stanica smanjio za 70 posto. Doista, nakon godina skepticizma, mnogi farmaceutski divovi, uključujući GlaxoSmithKline, Pfizer i Merck, u svom programu imaju imunoterapiju. Imunoterapija predstavlja nove antibiotike - ustvrdio je Christian Ottensmeier. Neprijatelj moga neprijatelja je moj prijatelj, stara je poslovica koja se može primijeniti i u borbi s tumorima pomoću bakterija i virusa. Naime mnogi sojevi bakterija, uključujući Salmonellu i E. Mark Tangeney iz Centra za istraživanje raka u Corku Irska. U eksperimentima na miševima izvedenim 2010. Stoga im dozvoljava da rade svoj posao: u ovom slučaju to znači da te bakterije u tumorima proizvode antitumorske lijekove - pojasnio je Tangeney, jedan od najistaknutijih pobornika viroterapije, korištenja virusa u borbi protiv raka. Ideja o korištenju destruktivne strane virusa u ratu s malignim stanicama pojavila se pedesetih godina. Znanstvenici su zatim injektirali različite vrste virusa u tumore, no ponekad su rezultati bili fatalni jer se virusna zaraza s tumorskih proširila i na zdrave stanice. Sada je u fokusu korištenje virusa koji su genetski modificirani za uništavanje isključivo tumorskih stanica. Ohrabrujući rezultati viroterapije Trenutačno se istražuje deset različitih skupina virusa različitih genetskih modifikacija koji bi mogli uništavati tumorsko tkivo. Najbolji dosadašnji rezultati postignuti su korištenjem virusa herpesa. On je modificiran tako da nosi moćnu imunološku tvar GM-CCF u pacijente s metastatiziranim melanomom. Nakon viroterapije tumori su nestali u osam od 50 pacijenata uključenih u klinički pokus. Posljednjih godina mnogo se raspravlja o korištenju RNK interferencije u liječenju raka. Fire i Mello su u međuvremenu 2006. Na RNK interferenciji zasniva se eksperimentalni lijek ALN-VSP koji utišava dva gena tijekom razvoja raka jetre. U jednom pokusu taj je lijek blokirao rast tumora u sedam od 37 pacijenata. Judy Lieberman, stručnjakinja za rak s Harvarda, predviđa da će prvi lijekovi za rak zasnovani na RNK interferenciji biti dostupni u idućih deset godina. NANOTEHNOLOGIJA POD LUPOM: Koliko je doista snažna čestica veličine milijarditog dijela metra? Kako bi prevladali problem kemoterapije, koja učinkovito ubija tumorske stanice, ali nažalost uništava i one zdrave, znanstvenici su došli na ideju primjene nanoterapije prefiks nano označava milijarditi dio metra. U sklopu nanoterapije pacijentima se ubrizgavaju nanočestice, promjera oko 1000 puta manjeg od debljine vlasi kose, koje na sebi nose već postojeće citostatike. Nanočestice s nekoliko konvencionalnih citostatika sada se iskušavaju u kliničkim pokusima. No može dobar lijek pretvoriti u sjajan - zaključio je Omid Farofhzad iz bostonske bolnice Brigham and Women's Hospital. Trudnoća je po mnogočemu posebno razdoblje u životu svake žene. Načinom života majka itekako utječe na zdravlje djeteta i stoga je važno pridržavati se preporuka stručnjaka, u prvom redu onih koje se odnose na prehranu i unos tekućina. Za postizanje optimatne hidratacije trudnice i dojilje trebaju povećati unos tekućine. U skladu s preporukama Europske agencije za sigurnost hrane EFSA optimalan unos vode iz svih izvora iznosi 2,3 litre za trudnice i 2,7 litre za majke koje doje. Zašto više piti u trudnoći? Povećana potreba za unosom tekućine u trudnoći nastaje zbog povećanja tjelesne težine povećanje od 10-15 kg smatra se uobičajenim , većeg energijskog unosa, povećanja volumena krvi, amnionske tekućine i povećanog gubitka vode koji može nastati kao posljedica jutarnjih mučnina. Trudnicama je teže osigurati dnevne potrebe za vodom kroz prehranu zbog averzije prema pojedinim vrstama narnirnica ili zbog izbjegavanja unosa tekućine pri jutarnjim mučninama. Stoga su žene u trudnoći izložene povećanoj opasnosti od dehidracije. U prvom tromjesečju trudnoće voda čini 94% ukupne težine ploda. Kako bi se osigurale potrebe za vodom, bilo majke bilo djeteta, u trudnoći je pravilna hidratacija izuzetno važna. Voda je neophodna i za obnavljanje amnionske tekućine u kojoj plod živi i razvija se. Nedovoljan unos tekućine može dovesti do konstipacije i nastanka hemoroida, koji su česta komplikacija u trudnoći. Za vrijeme dojenja Dojeno novorođenče od prvog do šestog mjeseca dnevno pojede 750 ml mlijeka. No to je približna količina, naime svako dijete pojede različitu količinu, od 600 do 900 ml. Prilikom dojenja majka gubi veliku količnu tekućine i zbog toga je za vrijeme dojenja potreban unos veće količine vode. U slučaju slabe dehidracije ne doiazi do značajnijih problema u stvaranju majčina mlijeka, no uslijed umjerene ili jake dehidracije mijenja se sastav majčina mlijeka i smanjuje se njegova količina. Osim toga zbog dehidracije se javlja i osjećaj povećana umora, što je svakoj majci otežavajući čimbenik u danima kad djetetu mora pružiti najveću brigu. Adekvatna hidratacija pri dojenju osigurava dovoljno mlijeka za bebu. Pri izboru pića vrlo je važno uzeti u obzir da male količine hrane ili pića mogu doprijeti do bebe putem mlijeka. Pića s kofeinom mogu utjecati na bebu i držati je budnom. Dok je dojenče još malo, pića koja sadrže kofein poželjno je tek povremeno konzumirati, umjesto svakodnevno. Kofein je prisutan u mnogim pićima te hrani uključujući kavu, čaj i čokoladu. Također se nalazi u nekim osvježavajućim i energetskim pićima te pojedinim pripravcima protiv prehlade i gripe. Koliko piti U trudnći se preporučuje dnevni unos tekućina povećati za 300 ml. Ukupno bi trudnica tokom dana trebala unijeti 2,3 l vode iz svih izvora. Za vrijeme dojenja preporučuje se unos tekućine povećati za 600-700 ml. Ukupno bi dojilja tokom dana trebala unijeti 2,7 l vode iz svih izvora. Što piti Dobar izbor uključuje vodu mineralnu ili vodovodnu , voćne sokove, biljne čajeve, osvježavajuća pića te kavu i čaj bez kofeina. Voda koju unosimo u organizam potiče: 20-30% iz hrane 70-80% iz različitih vrsta pića ne samo čiste vode Prehladu i njene simptome često zabunom miješaju s drugom virusnom infekcijom nešto teže kliničke slike - gripom. Važno je znati razlikovati ih. PREHLADA je relativno blaga infekcija nosa i grla koja u prosjeku traje najviše tjedan dana. Djeca vrtićkog uzrasta i nižih razreda osnovne škole zbog svakodnevnog kontakta s drugom djecom te zbog nepotpuno razvijenog imunološkog sustava godišnje mogu preboljeti i desetak prehlada. U starije djece prehlada se javlja nekoliko puta godišnje, dok su odrasli u prosjeku prehlađeni 2-3 puta godišnje. Pušači su zbog oštećenja sluznice dišnog sustava te slabijeg imuniteta češće prehlađeni i imaju jače izražene simptome. Prehlada se najčešće očituje neprohodnošću nosa uz otežano disanje na nos, kihanjem i iscjetkom iz nosa, često je prisutna i iritacija grla. Odrasle osobe u pravilu nemaju povišenu tjelesnu temperaturu. Ovisno o uzročniku mogu se javiti i glavobolja, kašalj, pečenje u očima, bolovi u mišićima te smanjenje apetita. Ipak, dominantni simptomi vezani su uz nos. Komplikacije prehlade su rijetke. U osjetljivijih osoba može doći do upale sinusa ili uha te kašlja koji dulje traje. U osoba koje boluju od astme ili kroničnog bronhitisa uobičajeni simptomi mogu se pogoršati te trajati čak i do nekoliko tjedana nakon što prehlada prođe. GRIPA ili influenca je zarazna virusna infekcija gornjeg dišnog sustava. Uzrokuju je tri tipa virusa: A, B ili C. Imunitet na gripu ne možemo razviti jer se virusi influence neprekidno mijenjaju. Virusi A i B izazivaju gripu s jako izraženim simptomima i često su uzročnici epidemija, dok virus C izaziva gripu vrlo blaga oblika, ponekad i bez simptoma. Simptomi gripe u odraslih i djece vrlo su slični. To su: visoka tjelesna temperatura, uglavnom iznad 39 °C, ponekad uz zimicu i tresavicu, bolovi u mišićima i zglobovima te u cijelom tijelu, iscrpljenost, kašalj, glavobolja, šmrcanje i grlobolja. U većini slučajeva nakon nekoliko dana mirovanja simptomi postupno slabe i nestaju, no to ovisi o općem stanju organizma, stanju imunosnog sustava. Nastojeći ih čim prije ublažiti posežemo za lijekovima, najčešće su to: ANTIPIRETICI, lijekovi koji snižavaju tjelesnu temperaturu. Korisno je podsjetiti na to da tjelesna temperatura do 39 °C u odraslih i zdravih osoba nije opasna, štoviše, koristan je simptom koji spontano nestaje. Stoga bi antipiretike trebalo uzeti tek ako temperatura u večernjim satima prelazi 39 °C ili 39,5 °C. Djeca i starije osobe osjetljiviji su i stoga se njima antipiretici savjetuju i pri nižoj tjelesnoj temperaturi. Stalno se ponavlja i upozorava da nemaju antivirusno djelovanje. Uzimanjem antibiotika u ovom slučaju ne djelujemo na uzročnika bolesti, već povećavamo mogućnost stvaranja otpornosti na antibiotike i uništavamo prirodnu floru probavnog i urogenitalnog trakta. ANTITUSICI, lijekovi protiv kašlja. Korisni su, samo ako ih uzimamo kao pomoć u iskašljavanju kojim se dišni sustav oslobađa i čisti od viška sluzi i štetnih čestica u sluzi. KAPI ZA NOS korisna su pomoć, ali njihovu bi uporabu trebaLo ograničiti na najviše jedan tjedan. Jaka i produljena vazokonstrikcija uzrokuje atrofiju sluznice, a nakon prestanka upotrebe kapi nastaje edem sluznice i nos se ponovno začepljuje, zbog toga ponovno posežemo za kapima i stvaramo ovisnost o njima. Gripa je vrlo ozbiljna bolest koja nužno zahtjeva mirovanje, čak i kod mladih i zdravih ljudi. Poseban oprez se savjetuje starijim ljudima, osobama sa slabijim imunološkim sustavom te osobama koje boluju od kroničnih bolesti, za njih gripa može biti fatalna. Ozbiljne nuspojave cijepljenja protiv gripe izuzetno su rijetke npr. Uobičajene nuspojave cijepljenja jesu bol i crvenilo na mjestu uboda te povišena tjelesna temperatura, prolaze za 2-3 dana. Dok je kod mladih i zdravih osoba cijepljenje protiv gripe dio zdravstvene kulture i poboljšanja kvalitete života, kod osoba rizičnih kategorija ono može spriječiti teže oblike bolesti, odlazak u bolnicu i smrtne ishode. Bol, osjećaj grebanja u grlu, suhoće u grlu i ždrijelu, promuklost. To su najčešći simptomi virusne ili bakterijske infekcije, ali i posljedica iritacije grla i ždrijela. Ovisno o uzroku, uz bol grla može se javiti i promuklost, povišena temperatura, oticanje limfnih čvorova na vratu, kašalj, svrbež očiju. Vrlo učestao, ali nikako bezopasan uzrok tegoba i bolova u grlu jest upala krajnika bakterijskog uzrokovana streptokokom ili virusnog porijekla. Je li doista upala Nadraženost i osjećaj suhoće grla čest je simptom prehlade i gripe. U pravilu bol traje nekoliko dana i spontano prolazi. No ako je riječ o bakterijskoj upali grla, ždrijela iliti krajnika, bol ne prolazi spontano, potrebno je posegnuti za sredstvima koja će ublažiti bol, smanjiti iritacije, ali i suzbiti razmnožavanje bakterija, odnosno suzbiti širenje upale. Uz bakterijsku upalu javlja se i crvenilo ždrijela i grla, krajnici su crveni i povećani, prekriveni bijelim mrljama. Ako se uz crvenilo i bol javi i promuklost, najčešće je riječ o upali ždrijela. No promuklost koja potraje dulje vrijeme razlog je za posjet liječniku jer može biti simptom neke druge bolesti. Što učiniti Grlobolja popraćena visokom temperaturom razlog je za odlazak liječniku jer može biti riječ o infekciji streptokokom, upali koja zahtijeva antibiotsku terapiju koja, ukoliko se ne izliječi, može izazvati ozbiljne komplikacije kao što su reumatske bolesti, bolesti bubrega i srca. No jave li se bol, nadraženost, crvenilo ždrijela i grla te promuklost bez povišene tjelesne temperature, nije potrebno tražiti pomoć liječnika, dovoljno je potražiti savjet ljekarnika koji će, ovisno o opisanim simptomima, preporučiti najbolje sredstvo. Posebno su korisne pastile koje uz analgetsko imaju i antibakterijsko djelovanje jer osim smirivanja simptoma pomažu spriječiti širenje upale. Zašto je važno održati vlažnost sluznice dišnih puteva i usne šupljine? Što se događa kad promuknemo? No u trenutku kad popusti imunosni sustav ili dođe do suhoće sluznica, smanjuje se koncentracija tog enzima, što otvara put bakterijskim infekcijama. Održavanje vlažnosti zraka u prostorijama u kojima boravimo sprečava pojavu suhoće sluznice, dakle pomaže njenim obrambenim funkcijama. Što više zraka struji uz glasnice, one će više vibrirati i proizvodit će više zvuka. No glasnice zadebljaju uslijed upale, time se smanjuje i njihova elastičnost, odnosno sposobnost proizvodnje glasa. Povišena temperatura u djeteta, bez obzira na to je li riječ o novorođenčetu, djetetu vrtićkog ili školskog uzrasta, za roditelje je uvijek razlog zabrinutosti. Neki izdrže tek nekoliko sati prije nego što pozovu liječnika, neki zovu hitnu liječničku pomoć. Ma koliko se liječnici trudili objasniti da visoka tjelesna temperatura nije uvijek znak neke opasne bolesti, strah roditelja teško je smiriti, a to je donekle i razumljivo. Riječ je naime o djetetu čiji organizam još nije u potpunosti razvio obrambeni sustav. O povišenoj tjelesnoj temperaturi u djece govorimo ako se mjerenjem ispod pazuha utvrdi vrijednost 37,5°C ili rektalnim mjerenjem 38°C. To se događa iz jednostavna razloga što je porast tjelesne temperature fiziološki i nadasve koristan mehanizam, u prvom redu obrambeni. No ako povišena temperatura potraje dulje od 24 sata, zasigurno nije riječ o prolaznoj promjeni. Najčešće je pokazatelj da se organizam bori s nekim mikroorganizmom. Srećom, najčešće je riječ o bezopasnim virusima te nisu potrebni neki specijalni lijekovi, a najmanje su potrebni antibiotici. Organizam naime povišenom temperaturom uništava virus i dijete spontano ozdravi. No o istinski povišenoj temperaturi govorimo ako je viša od 38°C; visokom temperaturom smatra se ako je 39-40°C, a izuzetno visokom temperatura 40-41°C. Vrijednosti 37,5 - 37,9°C smatramo blago povišenom tjelesnom temperaturom. Može li uzrokovati komplikacije? Znanstveno je dokazano da povišena tjelesna temperatura ne uzrokuje komplikacije i ne ostavlja posljedice, izuzev ako je iznad 43°C. Kako se mjeri temperatura? Toplomjer sa stupcem žive postavljamo ispod pazuha ili u preponu. No u djece do druge godine života preporučuje se rektalno mjerenje. Vrijednost temperature očitava se nakon pet minuta, odnosno nakon dvije minute ako se mjeri rektalno. Važno je podsjetiti da je rektalno mjerena temperatura uvijek viša za 0,5°C u odnosu na temperaturu mjerenu pod pazuhom ili u preponi. Dakle ako ste rektalnim mjerenjem utvrdili tjelesnu temperaturu 38°C, dijete zapravo ima 37,5 °C. Nikad ne mjerite temperaturu čim se dijete probudi i još je uvijek pokriveno ili odmah nakon trčanja, igranja i znojenja, jer će vrijednost temperature biti povišena, nećete dobiti uvid u stvarnu vrijednost tjelesne temperature djeteta. Prvo i najvažnije, ako utvrdite da dijete ima povišenu temperaturu - ostanite mirni. Djetetu dajte piti, nemojte dijete prisiljavati da jede. Nemojte dijete previše odijevati i pokrivati, ako ne želi nemojte ga prisiljavati. Izbjegavajte i kupke jer ne služe ničemu osim da još više uznemire ili iscrpe dijete. Antipiretik dajte djetetu samo ako je temperatura uistinu povišena, a ponovno djetetu dajte lijek tek ako ga temperatura iscrpljuje i uznemirava, ali vodeći računa o tome da svakako prođe najmanje šest sati od prvog uzimanja lijeka. Dnevno se ne preporučuje više od četiri doze antipiretika jer može doći do toksičnog djelovanja lijeka. Za snižavanje temperature djeci dopušteno je koristiti samo oblik lijeka namijenjen djeci, a praksa i iskustvo kao najbolja antipiretička sredstva potvrdile su ibuprofen i paracetamol. Ako temperatura ne popušta? Snižavanje tjelesne temperature antipireticima neće pomoći djetetu da ozdravi, spriječit će da ga visoka temperatura iscrpi i pomoći djetetu da se bolje osjeća. I nedostatak apetita prirodan je u slučaju povišene tjelesne temperature, stoga nemojte dijete prisiljavati na jelo. No događa se da antipiretik temperaturu snizi tek za koji djelić stupnja. To nije razlog za zabrinutost. Valja naime znati da je visoka temperatura uporna i otporna, znak je određene zarazne moći uzročnika i njegove sposobnosti da pokrene upalni proces, što samo po sebi nije opasno. Neki pak primjenjuju tople i hladne kupke koje se također savjetuje izbjegavati. Već i sam porast tjelesne temperature izaziva osjećaj slabosti i nerijetko zimicu, a hladna ili vruća voda dodatno pogoršavaju stanje. Osim toga ako hladnoćom pokušamo čim prije sniziti tjelesnu temperaturu, tjelesni termostat odgovorit će dodatnim povisivanjem temperature. Razgovor s pedijatrom sigurno će roditelje umiriti i ohrabriti, pomoći im da izbjegnu pogreške i pomognu djetetu. Nema li većih tegoba, ako je temperatura umjereno ili blago povišena, preporučuje se djetetu dati antipiretik i pričekati 48 sati. To je vrijeme naime potrebno kako bi se pojavili eventualni simptomi koji će pomoći liječniku da što preciznije dijagnosticira bolest, primjerice otežano disanje i začepljen nos, suh ili produktivan kašalj, bol u uhu, otežano pomicanje glave, povraćanje, proljev, suzenje očiju, poteškoće pri mokrenju, tamna boja i neugodan miris urina, bolovi u trbuhu. Ako dijete mlađe od tri mjeseca ima povišenu temperaturu, ako je dijete jako nemirno, plače i neprestano se žali, ako je temperatura viša od 40°C, ako ima konvulzije ili jake bolove u trbuhu. Grejp i sok grejpa poboljšavaju i povećavaju djelovanje nekih lijekova čak i do pet puta, što znači da povećavaju opasnost od predoziranja. Takav učinak grejpa utvrđen je u 42-godišnje bolesnice koja je uzimala lijek protiv povišenoga krvnog tlaka kako bi spriječila glavobolju, u krvi bolesnice utvrđena je pet puta veća doza od sigurne, propisane doze lijeka. Prema pisanju dnevnika New York Times koji je objavio ovu vijest, sok grejpa može imati vrlo opasna međusobna djelovanja i s ostalim lijekovima. Bez obzira na uporabu sterilnog pribora za tetoviranje i pridržavanje mjera opreza, kojih se neki doista drže, tetovaža je i dalje opasna jer, osim rizika od infekcija i upala, donosi i druge rizike. Riječ je o boji koja se koristi za tetoviranje. Utvrđeno je naime da sadrži teške metale aluminij, kobalt, krom, bakar, željezo, živu, nikal, mangan, vanadij, stroncij... Neke boje sadrže i benzopiren i druge tvari jednako opasne za zdravlje. Jednom kad dospiju u kožu, a posebno pod utjecajem UV zraka, te supstancije pospješuju porast broja slobodnih radikala, a posljedice su dermatoze i alergije, ali i teža, trajna oštećenja kože. Tetovaže su posebno opasne za osobe koje imaju veći broj madeža. Prepoznamo li ih kao najavu infarkta miokarda, moramo hitno reagirati, jer vrijeme je najdragocjenije... Naime, unatoč uvriježenom mišljenju, srčani udar nije trenutatni događaj, on se razvija, vjerojatno tijekom svih godina našeg života, što ih živimo s usvojenim lošim navikama, koje talože atherosklerotične naslage na stjenke naših žila. Kad već ova ishemijska bolest nastupi i ugrozi naše zdravlje, potrebno joj je barem četiri do šest sati da se razvije. Ono što nastupa iznenada jest ugrušak, koji prekida dovod krvi u srce i uzrokuje infarkt. Tada nastaje utrka s vremenom: tijekom prvog sata, od pojave simptoma, trebalo bi ponovno uspostaviti protok krvi kroz začepljenu koronarnu arteriju, kako ne bi došlo do značajnog oštećenja stanica srčanog mišića, što može biti ključno za preživljavanje. KARDIOVASKULARNE BOLESTI U POSTOCIMA Uzrokom su smrti kod 17,3 milijuna ljudi godišnje u svijetu, od čega je 80 posto njih iz zemalja s niskim i srednjim primanjima, dok samo u Hrvatskoj godišnje od ovog najčešćeg uzroka smrtnosti premine 24. Razloge tom poboljšanju, tumače to liječnici, treba tražiti, osim u kvalitetnijem liječenju i sve boljim lijekovima, i u sve boljoj svjesnosti nas samih o važnosti prevencije kroz promjenu životnog stila. Ipak, to je još uvijek nedovoljno, jer srčanožilne bolesti još uvijek su na nepopularnom tronu — ubojice broj 1. Najgore je to što su na meti ove bolesti ljudi u najaktivnijoj životnoj i radnoj dobi, što se negativno odražava na cijelu obitelj i stvara veliki materijalno-emocionalni stres. SRCE KAO PUMPA ZA SVE OSJEĆAJE Znamo li da se tijekom sedamdesetogodišnjeg života srce stisne i otpusti 2. Nedovoljna fizička aktivnost, slaba i nepravilna prehrana, koja uzrokuje povišeni kolesterol, visoki krvni tlak, dijabetes, pretilost te navika pušenja i pijenja alkohola - loše su životne navike, koje naše srce bilježi, a dodaju li se tome i stres, štetni uvjeti na radnom mjestu, zagađenje okoline i nasljedne sklonosti, opasnost od infarkta dodatno se povećava. SRČANI UDAR ILI UDAR MIOKARDA Najčešće nastaje zbog potpunog začepljenja koronarne arterije atherosklerotskim plakom, koji nastaje na stjenci arterije i postupno se povećava te je sužava, dok je potpuno ne začepi. To potom rezultira prestankom dotoka krvi bogate kisikom i branjivih tvari srčanim stanicama i odumiranju srčanog mišića. Naravno da to izaziva bol. Srčani mišić na tom mjestu postaje blijed i mlohav, a nakon par dana poprima sivo - žućkastu boju. Na mjestu odumrlog tkiva nastaje čvrsti ožiljak, koji se ne može stezati, a to znači da ne preuzima ulogu srčanog tkiva. Zbog smanjenja aktivne srčane mase, srce više ne može normalno pumpati krv, što za posljedicu može imati trenutačni prestanak rada srca. Nedovoljan protok ili prekid protoka kroz koronarne arterije najčešće nastaje zbog - krvnog ugruška, koji se vremenom postupno stvara na podlozi stjenke krvne žile oštećene atherosklerozom. Riječ je o kroničnoj bolesti koja remeti procese izmjene tvari, a njenom razvoju pogoduju bolesti poput šećerne i bolesti štitne žlijezde. Veliku ulogu igra i nasljedni faktor te stresne situacije, koje izazivaju poremećaj u izmjeni masti i bjelančevina. Pogoduje joj i previše kolesterola u krvi, koji se taloži na stjenke krvnih žila. Takve naslage tvore atherosklerotične pločice i sužavaju ih. U sprečavanju atheroskleroze važno je paziti da ne dođe do poremećaja živčanog sustava, koji regulira izmjenu tvari i funkcije krvožilnog sustava. Takvi poremećaji nastaju kao posljedica postavljanja pred njih prevelikih zahtjeva, psihičkih trauma čestih negativnih emocija, premalo sna i odmora, loše organizacije rada i premasne hrane. Najbolje je usvojiti aktivan način života, zdravu prehranu, puno voća i povrća, izbaciti pušenje i alkohol te proizvode s mnogo kolesterola, smanjiti konzumaciju masnoća životinjskog porijekla. NAJVAŽNIJE JE PREPOZNATI SIMPTOME U većini slučajeva infarkt nastupa postupno: nikako to nije kao na filmskom platnu, kad se glumac naglo uhvati za lijevu stranu i padne. Ako mu se nešto takvo i dogodi, simptome je osjećao i par sati prije srčanog udara. No, to je već u sferi umjetničke slobode, a realnost je da razvoj infarkta prati blaga bol u prsima ili osjećaj nelagode. Najčešće nismo sigurni o čemu je riječ, pa pomoć ni ne tražimo na vrijeme. Dokazano je, dođe li bolesnik k liječniku unutar sat vremena otkako su se prvi simptomi pojavili, smrtnost je samo jedan posto! Krajnji rok za dolazak, kako bi se izbjegle teže posljedice, jest šest sati od pojave simptoma. Statistički podaci pokazuju da više od 50 posto ljudi, koji dožive srčani udar, čeka više od dva sata prije nego što potraži medicinsku pomoć. Oko trećine srčanih udara završava smrću - prođe li više od sat vremena nakon pojave prvih simptoma. Stoga bi bilo najbolje zapamtiti osnovne simptome srčanog infarkta jer na taj način možete spasiti vlastiti ili život nekog drugog: 1. Osjećaj nelagode i pritiska u prsima, stežuća bol, najčešće u središnjem dijelu prsnog koša tzv. Nelagoda u gornjem dijelu tijela, uključujući bol ili nelagodu u jednoj ili obje ruke, leđima, vratu, čeljusti, želucu... Nedostatak daha obično se javlja uz nelagodu u prsima, ali može biti i prvi simptom. Drugi znakovi su hladan znoj, mučnina, omaglica, nesvjestica, vrtoglavica... Jedino upozorenje može biti ponavljajuća bol u prsima, koja se javlja u naporu i popušta nakon odmora. Kad kod koronarne bolesti taj proces atherosklerotskih promjena dosegne određeni stupanj suženja na koronarnim arterijama, koji ugrozi opskrbu srčanog mišića krvlju, najprije pri fizičkom opterećenju, a potom i u mirovanju, najvjerojatnije je riječ o angini pektoris, koja se manifestira neugodnim bolom u prsima, stiskanjem i probadanjem u prsima, suhim ustima, zaduhom... Otuda je samo korak do potpunog začepljenja arterije i srčanog udara. Vrijedan je i podatak da infarkt uglavnom nastupa u ranim jutarnjim satima. Uzrok bi mogao biti stres, koji se javlja pri prestanku noćnog mirovanja i početku jutarnjih aktivnosti. Na srce, poznato je, negativno djeluje i hladnoća, pa se za hladnih dana bilježi više slučajeva infarkta. U vrijeme viroza i gripe, dohro je znati da ih treba odležati i nikako s temperaturom odlaziti na posao i tako tijelo, a posebice srce, izlagati naporu. Virus klasičnih zimskih viroza, naime, može toliko oslabiti srčani mišić da čovjeka može dovesti i do potrebe presađivanja srca. SAMOPOMOĆ KOD INFARKTA Sami ste kod kuće, a osjećate se čudno, srce kao da prestaje normalno kucati, klonuli ste, crni vam se pred očima, gubite svijest... JE Ll TO INFARKT? Preostaje vam svega desetak sekundi prije nego što stvarno i izgubite svijest. Duboko udahnite, a potom snažno i produženo zakašljite iz dubine grudi. Ponavljajte udah i kašalj svake dvije sekunde, bez prestanka, sve dok ne stigne pomoć ili dok ne osjetite normalne otkucaje srca. Nije to bez rezona: naime, duboki udah u pluća unosi kisik, a pokreti kašljanja stišću srce i održavaju krvotok, te mu na taj način vraćaju normalan ritam. Barem dok ne stignete, kao žrtva srčanog udara, do bolnice! KONTROLE SPAŠAVAJU ŽIVOT Kako malo tko od nas o svojem srcu razmišlja i vodi brigu dok je mlad, treba znati: zdrave osobe, nakon navršene pedesete godine života trebale bi kontrolirati srce svake dvije godine. Kod izuzetno stresnih zanimanja provjere su potrebne već poslije 45. Iako srčani udar ne bira žrtve, muškarci su ugroženiji, ali samo u usporedbi sa ženama koje nisu u menopauzi. Naime, žensko srce u plodnoj dobi čuva ženski spolni hormon estrogen, koji sprječava nakupljanje masnoća u krvi, a ima i antioksidativna svojstva i uništava slobodne radikale te pridonosi širenju krvnih žila. KAKO TEKU PRETRAGE Čak i liječnik obiteljske medicine bez poteškoća dijagnosticira infarkt, no ponekad je potrebna i pomoć aparata za dijagnostiku, pa će pacijenta uputiti internisti — kardiologu. Dodatne pretrage mogu uključivati vađenje i analizu krvi, koja će pokazati tvari u krvi koje nisu karakteristične za normalno funkcioniranje srca, mjerenje električne aktivnosti srca EKG-om elektrokardiografija , što je obvezna pretraga kod sumnje na infarkt, jer se tako mogu odrediti različiti pokazatelji poput starosti, lokalizacije i proširenosti infarkta. Nadalje, tu je i rendgen srca i pluća, ultrazvuk srca, kod čega se provodi ehokardiografija, pri čemu se ultrazvuk odbija od različitilh dijelova srca, pa se može ocijeniti njegovo stanje kod ishemije, kao i otkriti tekućina u području srčane vrećice, obavlja se i ergometrija, a zvučna je dijagnostika - fonokardiografija, iznimno važna u dijagnostici infarkta. Naime, svaki udarac srca praćen je zvucima ili tonovima, od kojih se neki mogu razlikovati i ljudskim uhom. U nekim slučajevima, čuju se i određeni šumovi koji mogu potjecati iz samog srca ili iz njegove okoline. Za liječenje bolesti srca danas postoji niz dobrih, kvalitetnih lijekova, uz koje pacijenti mogu lagodno živjeti. Ipak, uz lijekove nekim je pacijentima potrebno, u bolničkim uvjetima, ugraditi stent u srčane krvne žile, a kod onih kroničnih nužna je ugradnja bypassa, pacemakera ili, u krajnjem slučaju — transplantacija srca. USVOJITE NOVE ŽIVOTNE NAVIKE Infarkt ima i svoje faze: predinfarktno stanje, koje uključuje pojavu općih simptoma klonulosti i vrtoglavice, njih smjenjuje akutna faza u kojoj se pojavljuju svi upozoravajući simptomi - od boli do razdoblja groznice, pojave temperature zbog upale srčanog mšića, koja traje dva do deset dana. Slijedi postakutno razdoblje od dva do četiri tjedna, a potom slijedi razdoblje rehabilitacije, koje traje, ovisno od pacijenta do pacijenta - od četiri do šest tjedana, a najbolje ga je provoditi u lječilištu. Oporavak je, dakle, dug i traži nova životna pravila: od usvajanja navike laganih vježbi disanja do lakih aerobnih vježbi. Preporuka je sporo hodanje i sporo trčanje, specijaina terapijska gimnastika s kojom se poboljšava krvotok, a koje traže boravak na čistom zraku. Kako je infarkt miokarda psihosomatsko oboljenje, važno je i psihološko stanje pacijenta - treba raditi na sebi te izbaciti napetost, depresiju, nesanicu, hrpu obveza na radnome mjestu, ali i prestati pušiti, piti, usvojiti laganu prehranu - najbolje mediteransku. Jednostavno osluškujte svoje srce, preispitajte svoje životne navike. Uočite li neki od simptoma srčanog udara ne čekajte: vrijeme je dragocjeno želite li nastaviti živjeti kvalitetnim životom, sa sačuvanom funkcijom srca. Ako posumnjate na infarkt, stručnjaci savjetuju smjesta uzeti dva aspirina i potražiti liječničku pomoć. Kad je prije skoro četvrt stoljeća dr. Dean Ornish iz SAD-a. Čak njih 82 posto toliko je popravilo koronarno stanje svojih arterija da više nisu koristili lijekove za srce! Cijelo je istraživanje pratilo 200 specijalista kardiologa, a otada mnogi od njih tu metodu primjenjuju na svojim privatnim klinikama. Poznato je da se jogom postiže psihološka i emotivna stabilnost, smirenost duha i viša razina samosvijesti, a kako čak 85 posto bolesti u populaciji čine psihosomatske bolesti, a jedna od njih je i srčani udar, njezin je cilj usmjeren stjecanju i usavršavanju zdravija, ustvari postizanju izvanrednog zdravlja - tako više od 6000 goidina... Posljednja su istraživanja pokazala da sviranje na nekom instrumentu u djetinjstvu može poslije dobro djelovati na funkciju mozga. Prema najnovijoj studiji, provedenoj u Bostonskoj dječjoj bolnici Boston Children's Hospital , znanstvenici su kognitivnim testovima i testiranjem magnetskom rezonancom djece, koja se barem dvije godine bave glazbom i one djece koja uopće ne sviraju neki instrument, utvrdili da djeca i odrasli s glazbenim obrazovanjem imaju bolje moždane funkcije u odnosu na osobe koje nikada nisu svirale neki instrument, uključujući obradu informacija, njihovo memoriranje, donošenje odluka, rješavanje problema kao i prilagođavanje određenim mentalnim izazovima. Razvojem medicine znatno su se povećale mogućnosti očuvanja zdravlja, odgađanja početka bolesti, kao i uspješnost liječenja. Sistematski pregledi omogućavaju cjelovit uvid u stanje našeg organizma, a služe u svrhu prevencije i pravovremenog otkrivanja zdravstvenih tegoba i bolesti. Unatoč svemu, većina nas nema naviku odlaska na sistematski pregled. Iako se osjećamo potpuno zdravima, značaj redovitih sistematskih pregleda je neupitan. Često počeci bolesti nisu uvijek vidljivi te se čimbenici rizika bolesti otkriju upravo prilikom sistematskog pregleda. Osim asimptomatskim pacijentima, oni se preporučuju ljudima s već izraženim simptomima ili dijagnosticiranim bolestima kako bi se procijenio utjecaj na druge organe i prevenirala eventualna daljnja oštećenja. Prema preporuci Svjetske zdravstvene organizacije, preventivni zdravstveni pregledi trebali bi se redovito provoditi jednom godišnje ili barem svake dvije godine. Što uključuje sistematski pregled? Prijelomna dob za odlazak na sistematski pregled ne postoji. Sistematskim pregledima podliježu različite dobne skupine: od školske populacije, adolescenata, radno aktivnog stanovništva, sportaša te umirovljenika, a namijenjeni su kako muškoj, tako i ženskoj populaciji. Sadržaji sistematskog pregleda mogu biti različiti te se mogu proširivati dodatnim pretragama, što ovisi o samom pacijentu. Posebna pažnja posvećuje se bolestima srca i krvnih žila, bolestima metabolizma i malignim bolestima. S godinama se povećava učestalost nekih bolesti poput arterijske hipertenzije, šećerne bolesti, prekomjerne tjelesne težine i povišenih masnoća u krvi koje dovode do oštećenja krvnih žila, moždanog udara, srčanog infarkta i zatajenja srca. Nezdrav način života, nepravilna prehrana, stres, pušenje i nedovoljna tjelesna aktivnost smatraju se čimbenicima rizika za nastanak ovih oboljenja. Nerijetko se čimbenici inače latentno prisutni mjesecima i godinama, otkrivaju upravo prilikom sistematskog pregleda. Od A do Ž Posebno se ističe uloga redovitih sistematskih pregleda u otkrivanju malignih bolesti probirom poput određivanja razine PSA u muškaraca starijih od 45 godina, pregledom i UZV dojke u svih žena reproduktivne dobi te mamografijom u osoba starijih od 40 godina, određivanjem krvi u stolici kod osoba starijih od 50 godina. Uspjeh liječenja i prognoza malignih bolesti u velikoj mjeri ovise o pravodobnom otkrivanju bolesti. Pregled očiju je u 40-ima važan ne samo zbog kvalitete vida nego i zbog pojave glaukoma povišenog očnog tlaka koji, ako se zanemari, može dovesti do sljepoće! Kontrola štitnjače svakako se preporučuje, posebno ženama, s obzirom na to da ona upravlja mnogim procesima u organizmu, a čija disfunkcija može prouzročiti brojne zdravstvene tegobe. Poremećaj rada štitnjače ne mora se uvijek manifestirati vidljivim i očitim povećanjem štitnjače, a vidljivo povećana štitnjača ne znači obavezno i funkcionalni poremećaj štitnjače. Mjerenjem gustoće kostiju denzitometrija kod žena u menopauzi može se otkriti osteoporoza koja se još naziva i tihom epidemijom. To je bolest pri kojoj nastaje gubitak koštane gustoće i propadanje mikroarhitekture kostiju, što rezultira povećanim rizikom nastanka prijeloma. Sama bolest nema značajnijih simptoma. Sa 50 godina svima se preporučuje učiniti kolonoskopiju, a posebno onima čiji su članovi obitelji bolovali od kolonrektalnog karcinoma. U 95 posto slučajeva karcinom debelog crijeva nastaje kao zloćudna preobrazba polipa koji mogu nastati duž debelog crijeva. S obzirom na to da je za takvu zloćudnu preobrazbu potrebno dulje razdoblje, imamo dovoljno vremena za poduzimanje preventivnih radnji. Zahvaljujući dodatnim slikovnim tehnikama visoke rezolucije MSCT, MR , a ako se pokaže potreba za istima, omogućuje se precizna procjena svakog slučaja. Sve na jednom mjestu Za uspješno obavljen sistematski pregled bitna je i pravilna prethodna priprema. Primjerice, dan ranije ne jesti hranu koja izaziva nadutost, doći natašte, ne davati uzorak mokraće na analizu za vrijeme menstruacije, mamografiju učiniti od 5. U interesu je pacijenta slijediti preporuke da bi se postigli što vjerodostojniji rezultati pretraga. Sistematske preglede najbolje je obavljati na jednom mjestu, gdje se korisnicima nudi spoj dijagnostike, medicinskih programa te mogućnost cjelovitog rješavanja problema. Starenje i razvoj bolesti normalna su pojava. Redovitim pregledima sačuvat ćemo svoje zdravlje, usporiti proces starenja i sačuvati kvalitetu života. Pravo na zdravlje i ulaganje u zdravlje predstavlja bitnu odrednicu kvalitete osobnog života, života svojih obitelji i društva u cjelini. Stoga, učinite nešto za sebe i svoje zdravlje! U nedavnom istraživanju objavljeno je da pijenje kave tri ili više šalica dnevno može pomoći u liječenju hepatitisa C. Istraživanje je provedeno na 885 pacijenata s hepatitisom C, a praćena je njihova općenita konzumacija kave kao i konzumacija kave prije početka liječenja lijekovima peginterferanom i ribavirinom. Rezultati su pokazali da su bolesnici koji su pili 3 ili više šalica kave na dan imali do 140% poboljšanje stanja u odnosu na one koji nisu pili kavu. Zaključeno je da je konzumacija kave neovisni prediktor povećanog odgovora virusa na terapiju lijekovima u pacijenata s hepatitisom C. Normalno je da mladi ljudi misle kako su čeličnoga zdravlja i da im se baš nikakva zdravstvena nedaća ne može dogoditi. No, činjenica je da moždani udar inzult ne pogađa samo starije nego često i mlade ljude. Iako njegovi učinci ne ovise o životnoj dobi, kod mladih ljudi on ipak izaziva neka specifična pitanja i brige - od brige o zbrinjavanju i osnivanju obitelji te financijama, do pitanja zapošljavanja. Statistike pokazuju da se trećina moždanih udara događa mlađima od 65 godina. Najveći broj moždanih udara čine ishemijski moždani udari, koji su uzrokovani začepljenjem krvne žile koja opskrbljuje mozak. Samo 15 do 20% čine hemoragični moždani udari koje uzrokuje krvarenje unutar ili oko mozga. A ti su nešto učestaliji u mlađoj životnoj dobi. Istraživanja upućuju da oko 40 do 50% moždanih udara u mlađoj životnoj dobi uzrokuje krvarenje. DUG POPIS MOGUĆIH KRIVACA Svi uzroci moždanog udara jednako su mogući kod mlađih, kao i starijih ljudi. Ipak, neki čimbenici rizika, poput, ateroskleroze rjeđi su kod mlađih - dok povišeni krvni tlak iako je učestaliji kod starijih može biti prisutan i u mlađoj životnoj dobi. POVIŠENI TLAK je, u stvari, jedan od najznačajnijih čimbenika rizika u svim dobnim skupinama. Tako oko 30% osoba mlađih od 50 godina koje su preboljele moždani udar, ima povišeni krvni tlak. ŠEĆERNA BOLEST je poremećaj u kojem organizam ne može metabolizirati glukozu šećere , što dovodi do povećanja razine šećera u krvi. Danas se smatra da je ona drugi najznačajnijih čimbenik rizika za moždani udar kod mladih ljudi. Iako disekcija može nastati bez posebnog razloga, ona može biti i posljedica ozljede. KRVARENJA su najčešće posljedica slabosti u dijelu krvožilnog sustava. Na primjer, oslabljena točka na stijenci arterije uzrokuje 'izbočenje' stijenke, koje može prsnuti i uzrokovati istjecanje krvi u mozak. Neliječeni visoki tlak vodi slabljenju stijenki arterija pa pogoduje nastanku aneurizmi - abnormalnom lokalnom proširenju arterija. Rijetko se mogu javiti i tzv. Krvne žile u ovim malformacijama su krhke i mogu prsnuti i uzrokovati krvarenje. RAZLIČITI SRČANI POREMEĆAJI također povećavaju rizik od nastanka moždanog udara. Najznačajniji čimbenik rizika je fibrilacija atrija - poremećaj srčanog ritma. Kao posljedica atrijske fibrilacije, unutar srca nastaju ugrušci koji mogu otputovati u mozak i uzrokovati moždani udar. Kod mladih ljudi koji dožive moždani udar često se naknadno dijagnosticira otvoreni foramen ovale - rupica u srčanoj stijenci koja dijeli lijevu i desnu stranu srca. Kod većine ljudi ovaj spoj se spontano zatvara nedugo nakon rođenja, no kod trećine ljudi on ostaje otvoren. Kod mlađih od 55 godina foramen ovale je povezan sa izrazitim povećanjem rizika od nastanka ishemijskog moždanog udara. Moždani udar može također biti komplikacija nakon preboljenog srčanog udara, kada nastaje kao posljedica krvnog ugruška koji se stvorio na oštećenoj stijenci srca i otputovao u moždane arterije. Poznato je i da pripadnici nekih etničkih skupina imaju veći rizik od moždanog udara, što se objašnjava genetskim razlikama među rasama. Istraživanja pokazuju da su neki čimbenici rizika, poput, visokog tlaka, šećene bolesti ili anemije srpastih stanica učestalije u određenim etničkim skupinama. Migrena s aurom još je jedan od čimbenika rizika za moždani udar, posebice među ženama između 15. PUŠENJE I ANTIBABY PILULE oralni kontraceptivi povećavaju rizik od moždanog udara. ATEROSKLEROZA - nakupljanje masnih naslaga unutar stijenke krvne žile, čini stijenke krvnih žila osjetljivijima - a rizik se povećava između 30. Mnoga druga stanja i poremećaji mogu uzrokovati moždani udar kod osoba mlađe životne dobi. Problemi koji prate poremećaj zgrušavanja krvi, poput, anemije srpastih stanica povećavaju rizik od nastanka ugrušaka u malim krvnim žilama mozga. ANTIFOSFOLIPIDNI SINDROM je stanje u kojem vlastiti imunološki sustav mijenja konzistenciju važnih masnoća i bjelančevina u tijelu, te može dovesti do stvaranja ugrušaka u moždanim arterijama. Smatra se da je antifosfolipidni sindrom odgovoran za nastanak čak 20% moždanih udara u osoba mlađih od 45 godina. POSTOJE I NEKI RIJETKI GENETSKIH POREMEĆAJI koji mogu biti uzrok povećanog rizika od moždanog udara ili drugih zdravstvenih stanja. Na primjer, Fabryjeva bolest - nasljedni poremećaj lizosoma koji uzrokuje manjak enzima alfagalaktozidaze. To pak vodi nakupljanju glikosfingolipida u stijenkama krvnih žila - s posljedičnim promjenama krvnih žila u mozgu i drugim dijelovima tijela. KAD SMO MI ODGOVORNI Životne navike imaju značajno utjecaj na naše zdravlje. Pušenje podvostručuje rizik od moždanog udara, krv postaje sklonija zgrušavanju a krvne žile se suzuju. Alkohol tijekom vremena može uzrokovati povišenje krvnog tlaka od kojeg nisu pošteđeni niti 'vikend' potrošači alkohola. Prekomjerno konzumiranje alkohola se navodi kao uzrok ishemijskog moždanog udara kod osoba između 16. Procjenjuje se da je 14% moždanih udara kod osoba između 18. Nekoliko je mogućih razloga koji objašnjavaju ovu pojavu - iako je iznenadni porast krvnog tlaka koji nastaje kao posljedica uzimanja stimulansa osnovni razlog hemoragičnog moždanog udara, posebice kod osoba s aneurizmom ili krvožilnim malformacijama. Zdrava prehrana i redovita tjelesna aktivnost pozitivno utječu na snižavanje rizika od moždanog udara. Posebno se preporuča prehrana bogata voćem, povrćem, žitaricama, vlaknima, uz izbjegavanje prekomjernog uzimanja soli i zasićenih masnih kiselina. Redovita tjelesna aktivnost može prepoloviti rizik od nastanka moždanog udara. Pola sata svakodnevne tjelesne aktivnosti značajno smanjuje rizik. Oralna kontracepcija utječe na faktore zgrušavanja krvi čineći krv skloniju zgrušavanju te djeluje na povećanje krvnog tlaka. Oralnu kontracepciju bi trebale izbjegavati žene koje imaju dodatne čimbenike rizika poput povišenog krvnog tlaka ili pušenja. Kod trećine mladih osoba koje dožive moždani udar nije moguće odmah identificirati uzrok. Taj broj je značajno viši nego kod starijih osoba. Unatoč nedostatku poznatih čimbenika rizika, detaljnim pregledom i dijagnostičkom obradom najčešće se ipak može doći do uzroka. Oboljelima je posebno teško ako ne znaju zašto su doživjeli moždani udar. VAŽNO JE ZNATI Rizik od ponovnog nastanka moždanog udara može biti relativno nizak, ako postoji mali broj čimbenika rizika ili drugih medicinskih stanja. Najvažnije je da je osoba svjesna čimbenika rizika i načina kako ih držati pod kontrolom. MOŽEMO LI GA SPRIJEČITI? Razgovarajte s vašim liječnikom o svojim čimbenicima rizika. Postavljajte pitanja, saznajte kako, kada i gdje kontrolirati čimhenike rizika i informirajte se o prednostima i nedostacima različitih načina liječenja. Terapija uključuje uzimanje odgovarajućih lijekova i promjenu životnih navika. Na primjer, ako je uzrok moždanog udara bio povišeni krvni tlak, možda su vam potrebni lijekovi koji će ga normalizirati. Ako je problem nastao kao posljedica poremećaja zgrušavanja krvi, vjerojatno će vam biti potrebni oni koji mogu spriječiti ponovni nastanak moždanog udara. U slučaju šećerne bolesti, ključno je da održavate razinu glukoze u krvi unutar preporučenth granica. S obzirom da zdrav način života i zdrava prehrana značajno pomažu u smanjenju rizika svakako je važno da prestanete pušiti, redovito vježbate i smanjite uzimanje alkohola. NOVA PRAVILA ZA SVE Mlađe osobe, kao i stariji ljudi jednako doživljavaju moždani udar i njegove posljedice. Kod mlađih osoba on najčešće nije dodatno zakompliciran drugim zdravstvenim stanjima, kao što je to redovito slučaj kod starijih osoba. No, kod mlađih je povezan sa većim radnim i obiteljskim problemima. Posljedice moždanog udara značajno ovise o dijelu mozga koji je zahvaćen ošetećenjem te veličini oštećenja. Najčešće se javljaju paraliza slabost ili utrnulost jedne strane tijela , teškoće u komunikaciji poteškoće govora, čitanja, pisanja ili razumijevanja , mentalne poteškoće učenje, koncentracija ili pamćenje. Kod nekih su ovi problemi kratkotrajni, ali isto tako mogu biti i dugotrajni, uzrokujući dugotrajni ili doživotni invaliditet. Očekivanja za bolji oporavak veća su što je osoba mlađa. Ključ dobrog oporavka je rano započinjanje sa rehabilitacijom. Rana rehabilitacija pomaže boljem ponovnom postizanju neovisnosti - učenjem izgubljenih sposobnosti, i pronalaženjem načina za zbrinjavanje ili zamjenu trajno izguhljenih funkcija. Oporavak je najbrži unutar nekoliko tjedana od moždanog udara, no nastavlja se godinama. U rehabilitaciji sudjeluju fizioterapeuti koji pomažu u oporavku mišića, rješavanju problema s ravnotežom i paralize. Radni terapeuti pomažu u savladavanju svakodnevnih aktivnosti, ali i onih povezanih sa poslom i hobijima. Logopedi pomažu u rješavanju poteškoća sa govorom, ali i gutanjem. Psiholozi sudjeluju u emocionalnom oporavku, problemima sa pamćenjem ili koncentracijom. Socijalni radnici organiziraju praktičnu pomoć nakon odlaska iz bolnice. KAKO PREPOZNATI MOŽDANI UDAR Neurolozi u pravilu mogu ukloniti posljedice moždanog udara ako u roku od 3 sata mogu doći do osobe koja je doživjela moždani udar. No trik je kako prepoznati moždani udar, dijagnosticirati ga i liječiti pacijenta u roku od tri sata. Postoje 4 koraka kojih bi se trebalo pridržavati kako bi se prepoznao moždani udar: 1. Zamolite osobu da se nasmiješi neće uspjeti! Zamolite osobu da podigne obje ruke neće moći ili će moći samo djelomično! Zamolite osobu da isplazi jezik ako joj je jezik savijen, ljulja se s jedne strane na drugu, to je također znak moždanog udara! Ukoliko osoba ima problema makar s jednim od navedenih koraka, odmah pozovite hitnu pomoć i opišite simptome osobe telefonom dežurnom u hitnoj pomoći. TAKOĐER JE BLAGOTVORNO NEPOSREDNO POŠTO JE OSOBA DOŽIVJELA MOŽDANI UDAR, UNESREĆENOM, OŠTRIM VRHOM IGLOM, MAKAZAMA NOŽIĆEM , prethodno dezinficiranim ako je moguće, pustiti iz vrha palca kažiprsta ili prsta do njega nekoliko kapi krvi. Unatoč napretku medicine i boljem poznavanju mjera prevencije zarazne bolesti u neprestanom su porastu. U posljednjih petnaestak godina u razvijenim zemljama bilježi se 10 - 15 % porasta raznih infekcija, od banalnih i bezopasnih viroza do teško izlječivih bolesti. Bez obzira na to o kojoj je zaraznoj bolesti riječ, najbolje ih je izbjeći, prevencija je uvijek najjednostavniji i najučinkovitiji način zaštite, a tu spada i pranje ruku. Čak tri četvrtine infekcija prenosi se upravo rukama. Na jednom četvornom centimetru prljavih ruku može se naći od sto tisuća do sto milijuna raznih mikroorganizama a prijenos nekog uzročnika botesti rukovanjem moguć je sve do šeste osobe u nizu. Navika redovita pranja ruku, čemu nas uče od najranijeg djetinjstva, stoga je cijelog života, uvijek i svugdje, dragocjena mjera zaštite. No osim učestalosti važan je i način pranja ruku. Ispiranje pod mlazom vode ne služi ničemu. Tek ruke temetjito oprane sapunom, a potom obrisane čistim ručnikom bit će doista i čiste. Ruke namočite pod mlazom tople vode iz slavine. Ruke nasapunajte, najbolje tekućim sapunom, u količini od 1-3 ml. Dobro istrljajte cijelu površinu ruku. Isperite pod tekućom toplom vodom. Osušite ruke papirnatim ručnikom. Zatvorite slavinu papirnatim ručnikom, izbjegavajte kontakt opranih ruku sa slavinom. Upotrijebljeni papirnati ručnik bacite u koš. Ako ruke brišete pamučnim ručnikom, on treba služiti samo za brisanje ruku, nikako i lica. Što kada sapun i voda nisu dostupni? Svjetska zdravstvena organizacija preporučuje higijensku dezinfekciju ruku alkoholnim dezinficijensom. Ti su proizvodi učinkoviti, brzo djeluju i neškodljivi su za kožu ruku. Iskorjenjuju patogene mikroorganizme na koži ruku. Ako vam je na umu mršavljenje, tada je najbolje jesti najobilniji obrok ujutro. Istraživanje na Sveučilištu u Minnesoti otkrilo je da tijelo bolje sagorijeva kalorije unesene ujutro, jer u nastavku dana slijedi pojačana aktivnost. Obrnuto, hrana pojedena navečer u najvećoj se mjeri pohranjuje u obliku masnoća. Stoga je doručak najjači obrok koji trebate pojesti tijekom dana. Uz moćan doručak i lagan ručak i večeru, svaki mjesec ćete i bez dodatnih mjera mršavjeti po 1,5 kilogram. Prehlade, gripa, angina, upale grla i krajnika... Neugodne i dosadne, to su ujedno i najučestalije jesenske i zimske tegobe, javljaju se s prvim hladnim danima i prate nas sve do proljeća. Unatoč cjepivima i lijekovima teško je provesti zimu a da nas zimske tegobe barem jednom ne vežu za postelju. Ipak, itekako je važno znati prepoznati simptome i čim prije otkriti o čemu se radi. Opći znaci prehlade jesu kašalj, začepljen nos, i osjećaj grebanja u grlu, crveno ždrijelo, blago povišena tjelesna temperatura. Prehladu često doživljavamo kao blažu verziju gripe. I gripa je, kao i prehlada, lako prenosiva zarazna bolest uzrokovana virusima influence tipa A, B i C. No gripa se očituje burnim, izraženim simptomima, visokom tjelesnom temperaturom - višom od 39°C, drhtavicom, bolovima mišića i zglobova, općom slabošću, uglavnom se javlja zimi. Moguće je ublažiti simptome Nemoguće ih je iskorijeniti, a ponekad i izbjeći, no moguće je boljim higijenskih mjerama smanjiti njihovu učestalost, a prirodnim dodacima ublažiti simptome i ubrzati oporavak. Kako bismo poboljšali otpornost i uspješno se obranili od najezde štetnih mikroba, potrebno je biljke koje imaju antiseptička svojstva upotrebljavati i kao hranu i kao lijek. Znanstvenici su do danas pronašli prirodne antibiotike u gotovo osam stotina biljaka. Podosta ih je u algama i gljivama, ali ih ima i u skromnoj mahovini koja raste po šumama i na nekim vrstama drveća osobito boru. Među jestivim biljkama antimikrobnim sastavom najznačajniji je češnjak, sadrži dva moćna antibiotika: alicin i garlicin. Savjeti i preporuke Biljke najsnažnijega antiseptičkog djelovanja općenito se raspoznaju po vrlo jakom mirisu i služe za dobivanje eteričnih ulja. Najpoznatije su: lavanda, , timijan, ružmarin, kadulja, eukaliptus, čubar, limunovac, klinčac, cimet, bergamot. Stalna upotreba tih biljaka, bilo vanjska bilo unutarnja, pridonosi suzbijanju mikroba, a korisna je već i sama njihova blizina. Jelovnik obogatite salatama od , kelja, mrkve, maslačka i drugim zelenim salatama koje sadrže dosta minerala, vitamina, osobito kalcija. Takvom prehranom stvorit ćete zdravu podlogu. Ako usprkos svemu mikrobi uspiju nadvladati obrambene snage vašeg organizma, posegnite za svim raspoloživim sredstvima kako biste ojačali svoj imunosni sustav. Odmah, na prvi znak prehlade posegnite za biljkama koje izazivaju znojenje jer se pomoću znoja iz tijela izlučuju štetne i otrovne tvari. Znojenje pospješuju i vrući napici, pa su u tu svrhu najbolji čajevi od kamilice, lavande, ružmarina, timijana te cvjetova bazge. U slučaju upale grla i krajnika upotrebljavajte isključivo ljekovito bilje blaga djelovanja, osobito ono koje ima mnogo sluzi, ponajprije bijeli i crni sljez, gavez, lan, metvicu, kamilicu, kadulju, koromač i slično bilje. Ovo bilje idealno je kao dodatak raznim sirupima koji ublažuju kašalj ili potiču iskašljavanje. Dok nismo znali koliko može biti opasan, uopće nismo marili za povišenje tlaka koje prirodno dolazi s godinama. U međuvremenu znanstvenici su izračunali da nam nakon 50. Otprije već znamo da su, zahvaljujući spolnom hormonu estrogenu, žene do menopauze djelomično zaštićene od različitih tegoba srčanožilnog sustava, pa tako i povišenja tlaka. Stoga je do 50. POD RAZLIČITIM UTJECAJIMA Povišeni, pa i visoki tlak sve su češća dijagnoza i kod mladih ljudi a zabilježen je već i kod djece. Tlak je pod utjecajem naših različitih unutarnjih te vanjskih čimbenika pa se mijenja kroz dan. Studije, primjerice, pokazuju da ga ne povisuju samo debljina, godine, pušenje... Do neznatnog povećanja tlaka dolazi čak i kod podizanja sa stolca u uspravni stav. Zato ne trebamo odmah paničariti ako se na tlakomjeru pokažu visoke brojke. Svako očitavanje njegovih povišenih vrijednosti ne znači automatski da imamo problema sa tlakom. No, trebamo mu posvetiti pažnju. Krvni tlak u stvari nije ništa drugo nego pritisak kojim se krv obrušava na naše krvne žile - gornji tlak pokazuje kako to izgleda kad srce poput pumpe izbacuje krv u žile, a donji - otkriva pritisak dok srce miruje. Što je tlak pritisak veći to više ugrožava krvne žile pa je i rizik od bolesti srca i krvnih žila veći. Posljednji podaci otkrivaju da je visoki tlak najčešća bolest u zapadnom, razvijenom dijelu svijeta od koje boluje gotovo trećina odraslih stanovnika, te potvrđuju da on sam po sebi predstavlja golemi rizik za srčani i moždani udar. RAZLIKA U STUPNJEVIMA Najnovije europske smjernice objavljene su prije nepunih šest godina u svibnju 2007. Donijele su dvije velike novosti: stupnjevanje hipertenzije te naglasak na edukaciji pacijenata, uz maksimalno individualan pristup u liječenju. STUPNJEVANJE TLAKA Uspostavljena je skala od 7 skupina vrijednosti tlaka, od kojih 3 ne zahtijevaju uzimanje lijekova optimalan, normalan, povišeni normalan , a kod preostalih 4 terapija ovisi o riziku za pojavu srčanožilnih bolesti hipertenzija 1. Glavni smisao smjernica je na vrijeme prepoznati moguće rizične vrijednosti tlaka i druge faktore koji povećavaju šansu za aterosklerozu te srčane bolesti - uključujujući infarkt. Naravno, i za moždani udar. Nezamjenjivu ulogu u sprečavanju i, naravno, liječenju visokog tlaka imaju pravilne prehrambeno-fizičke navike. ČEŠNJAK TJERA TLAK Optimaina tjelesna težina, dovoljno kretanja kroz dan i izbjegavanje stresa - sprečavaju porast tlaka. Skidanje prekomjernih kilograma, svakodnevne brze šetnje ili vježbanje u trajanju od 45 minuta, autogeni trening ili druge metode opuštanja - nezaobilazni su dio snižavanja visokog tlaka. Uz to postoje i korisni pomagači, koji se nalaze u gotovo svakoj kuhinji - a čiji je učinak na sniženje tlaka znanstveno dokazan. Celer je već poznat u narodu kao lijek za visoki tlak. Sada je američki znanstvenik William Elliot iz celera izolirao tvar za koju je, ispitivanjem u laboratorijskim uvjetima, dokazao da snižava tlak djelujući na hormone stresa izazivaju sužavanje krvnih žila i time vode porastu tlaka. Zato vam celer može sniziti tlak kad je uzrokovan stresom. Češnjak je drugi prirodni saveznik protiv visokog tlaka. Njemački stručnjaci su ustanovili da djelotvornost duguje adenozinu, tvari koja potiče opuštanje, a time i proširenje glatkih mišića krvih žila. Dokazano je da on znatno snižava donji krvni tlak kod osoba sa hipertenzijom 2. Iako je djelotvoran i kuhani češnjak, znanstvenici su utvrdili da vam sirovi može bolje pomoći jer ima snažniji učinak. Omega-3 masne kiseline također su poznati borac protiv visokog tlaka. Njemački znanstvcnici su utvrdili da već male doze tog ulja normaliziraju hipertenziju 1. Naravno, kardiolozi još spominju dobru ulogu minerala kalija i kalcija, koji povećavaju izlučivanje natrija iz našeg organizma natrij nakuplja vodu i time povećava obujam krvi i njezin pritisak na krvne žile. Analizom studija objavljenih od siječnja 1966. Elizabeth Mostofsky došli su do dva zaključka. Objavili su ih u European Heart Journal. Utvrdili su da se unutar dva sata od napadaja bijesa gotovo pet puta povećava rizik za srčani udar, a tri puta za moždani. Također su utvrdili da se sa svakim novim napadajem bijesa njegovi negativni učinci na srce kumuliraju. Britanci su utvrdili da cigarete štete i psihičkom zdravlju, pa prestankom pušenja možemo smanjiti stres, anksioznost i depresiju. Nitko više ne osporava štetan učinak cigareta na tjelesno zdravlje, no sada su engleski stručnjaci utvrdili da ono loše djeluje i na naše psihičko stanje. Analizirajuči rezultate ukupno 26 studija, došli su do zaključka da odbacivanje cigareta poboljšava mentalno zdravlje - smanjuje stres, anksioznost i depresiju te pomaže usvajanju pozitivnog stava. Stoga, kako su naveli u British Medicol Journol, prestanak pušenja itekako poboljašava kvalitetu života. Najčešće se javlja zimi kao posljedica upala dišnog sustava, no kašalj se može javiti i tijekom cijele godine, i kao posljedica i kao simptom. U oba slučaja koristan je obrambeni mehanizam za oslobađanje dišnih putova od stranih tijela, alergena, čestica prašine, suvišnog sekreta, duhanskog dima, tvari i čestica koje se stvaraju zbog naglih promjena temperature. Upravo kašljem iz dišnih putova izbacujemo određenu količinu zraka pod pritiskom, a sa zrakom izbacujemo čestice ili tvari koje ga uzrokuju. Vrste kaštja razlikuju se prema uzroku te u zavisnosti od toga javtja li se kao posljedica ili je simptom koji upozorava na neku zdravstvenu tegobu. Ako se javi uz upalu sinusa, popraćen je bolovima u predjelu čela, čeljusti ili u predjelu očiju, koji mogu otežavati svaki pokret glave. Ako je posljedica upale ždrijela, tada je popraćen i promjenama glasa, a ako je posljedica upale dušnika, najčešće ima metalni zvuk. Stanje se pogoršava čim se ubrza ritam disanja. Vrto često suhi je kašalj nesvrsishodan, a u nekim slučajevima i štetan, jer može oštetiti sluznice te izazvati krvarenje. Upravo stoga produktivni kašalj ne smije se suzbijati. Što učiniti Kako je riječ o korisnom obrambenom mehanizmu dišnih putova, najveća greška je suzbijati kašalj pod svaku cijenu. Suzbija se jedino izuzetno jak kašatj koji onemogućava uobičajene dnevne aktivnosti i onemogućava spavanje. Noćni kašalj neće ometati spavanje ako se spava s podignutom glavom u odnosu na tijelo, u položaju koji omogućuje prohodnost nosa i gornjih dišnih putova. Dovoljno je povisiti jastuk, ali ne previše, kako bi vratna kralježnica tijekom spavanja ostala u što prirodnijem potožaju. Unos veće količine tekućine korisna je i vrlo učinkovita pomoć. Voda je učinkovit prirodni mukolitik, no jednako tako djeluju i čajevi, voćni sokovi i napitci. Vlažnost zraka izravno utječe na sluznice dišnih putova, stoga su u slučaju kašlja od velike pomoći ovlaživači zraka koji vlažnost zraka u prostoriji održavaju na 40 - 60 posto. Vodi u ovlaživaču mogu se dodati neka esencijalna ulja, no budite oprezni jer neke supstancije mogu dodatno nadražiti već nadraženu sluznicu, a tada, umjesto da postane blaži, kašalj će postati jači. No vlažnost zraka može biti i štetna. Ako ste vi ili netko od ukućana alergični na kućnu prašinu, tada smanjite vlažnost zraka jer upravo vlaga stvara povoljne uvjete za razmnožavanje grinja. Ako se kašalj javi tijekom spavanja, a nije posljedica neke bolesti, primjerice upale dišnih putova, potrebno je provjeriti postoje li u prostoriji tvari koje nadražuju sluznicu mirisi, insekticidna sredstva, pare lakova i boja, dim i sl. Najbolje sredstvo Kašalj zna doista biti neugodan, ometati govor, uobičajene dnevne aktivnosti i spavanje, stoga je prirodno da ga svi želimo čim prije smiriti. No sredstvo za ublažavanje kašlja valja odabrati ovisno o vrsti i uzroku kašlja, a uz to prihvatiti i činjenicu da je za djelovanje sredstva potrebno određeno vrijeme, posebno ako je kašalj posljedica virusnih bolesti. Evo sredstava i metoda koje su nam na raspolaganju, neke se koriste zasebno, a neke se kombiniraju. Ispiranje nosa provodi se fiziološkom otopinom, termalnom ili morskom vodom. Pospješuje odstranjivanje sluzi sa sluznice nosnica i time omogućuje normalne funkcije pročišćavanja sluznice. Sredstva za smirenje kašlja preporučuju se samo u slučaju uistinu jakog kašlja, posebno noćnog kašlja koji ometa spavanje, te kašlja koji može oštetiti sluznicu i izazvati krvarenje. Takav učinak imaju kapi, sirupi, supozitoriji i granule, koje valja koristiti pod liječničkim nadzorom. Mukolitici su sredstva koja razrjeđuju sluz i olakšavaju iskašljavanje sluzi. Proizvode se u različitim oblicima. Sprejevi sadrže fiziološke otopine, termatnu ili morsku vodu koja ovlažuje stuznice. Posebno je korisna termalna i morska voda jer sadrži tvari koje smiruju nadraženu sluznicu i jačaju njene obrambene sposobnosti. Ovlaživači prostora vrlo su korisni u slučaju kašlja koji se javlja kao posljedica nadražaja sluznice toplinom, parama, dimom... Ako odlučite vodi u ovtaživaču dodati neko esencijalno ulje, odaberite esencijalno ulje metvice iti eukaliptusa, no vodite računa da ih bebe i djeca ponekad ne podnose. Antibiotici su u slučaju virusnih bolesti potpuno nedjelotvorni, stoga se koriste isključivo na preporuku liječnika, koji će ih propisati samo za liječenje bolesti kojima su uzročnici bakterije. Upotreba propolisa u prevenciji i liječenju temelji se na iskustvima drevnih metoda liječenja. U starom Egiptu svećenici su propolis upotrebljavali za mumificiranje tijela umrlih, Grci i Rimljani su ga upotrebljavali ponajprije za liječenje i cijeljenje rana, Inke su propolisom snižavale temperaturu, a u carskoj Rusiji propolisom su liječili karijes i upale usne šupljine. Koristio se za liječenje upaljenih dišnih puteva, opeklina, hemoroida, herpesa, žuljeva, uboda insekata i rana. Potom se na propolis donekle zaboravilo, da bi danas, kad za prevladavanje različitih zdravstvenih tegoba sve češće tražimo prirodna rješenja, propolis ponovo dobio na važnosti. Sastavljen je iz različitih biljnih smola koje pčele prikupljaju na izdancima različitog drveća. Prikupljenoj smoli pčele dodaju izlučevine svojih žlijezda, bogate fermentima, i ostavljaju u košnicama, gdje tu mješavinu preuzimaju druge pčele i dodaju joj vosak kako bi smjesa postala ljepljiva,. Pčele upotrebljavaju propolis kao dezinfekcijsko sredstvo i materijal za izolaciju i zaštitu. Njime začepljuju pukotine i procjepe te smanjuju ulazne otvore kako bi osigurale najbolju toplotnu zaštitu i spriječile ulazak neprijatelja u košnicu. Propolisom ili mješavinom popravljaju i dezinficiraju saće, balzamiraju mrtve napadače koji su preveliki da bi ih izbacile iz košnice te tako sprečavaju truljenje. Karakteristike propolisa Brojni medicinski izvještaji dokazuju da propolis sprečava razvoj bakterija i virusa i uništava ih, ima blago anestetsko djelovanje, ubrzava zarastanje rana i pomaže kod liječenja upala. Flavonoidi u propolisu imaju izuzetno važnu ulogu u čuvanju kapilara, povećavaju učinkovitost askorbinske kiseline vitamina C i učinkovito smiruju različite upale. Propolis poboljšava imunitet i pomaže kod reumatskih bolesti i artritisa. Djeluje kao antioksidant i jača obrambene sposobnosti organizma. Upotrebljavamo ga kod slabokrvnosti, bolesti dišnih puteva, upale ždrijela, grla, usne šupljine i nosnih šupljina, upale srednjeg uha i zubobolje. Isto tako, učinkovito pomaže u slučaju upale želučane sluznice, rana na želucu i dvanaesniku, upale debelog crijeva, hemoroida, upale urinarnog trakta i spolnih organa, povreda i upala na koži, jer djeluje antibakterijski i antiseptički. Ako hrana samo protrči kroz organizam ili u kupaonici kampirate čekajući da vam proradi probava - svakako potražite rješenje za njezinu normalizaciju. Jer, PROBAVA SE ODRAŽAVA NA CIJELI ORGANIZAM. U stanju smo satima pričati i napisati čitave traktate o hrani i načinima na koje smo ju pripremali prije nego se našla u tanjuru serviranom za svečarski ili svakodnevni ručak. No, nemamo običaj niti sekundu potrošiti na razglabanje o njezinoj probavi - iako dobro znamo da veliki dio od onoga što smo unijeli u tijelo negdje mora i izaći. Veza hrane, probave i općenito zdravlja organizma odavno je poznato. Liječnici stalno upozoravaju da već u ustima, usitnjavanjem hrane počinje njezina priprema za dobro probavljenje i apsorpciju u crijevima. Probava koju je u želucu pokrenula želučana kiselina, u najvećoj mjeri završava u tankom crijevu gdje se, preko crijevne stijenke, ujedno i apsorbiraju hranjive tvari. Tek se rijetki spojevi razgrađuju i upijaju u debelom crijevu, pa ono služi kao svojevrsno skladište odakle se kroz 18 do 24 sata otpadne tvari izlučuju iz organizma. Zato svaki problem u tankom ili debelom crijevu može izazvati darmar u cijelom organizmu. PRIRODNO USPORAVANJE Brojni su razlozi mogućih probavnih problema. Najčešći su usporen rad crijeva, odnosno neredovite i tvrde stolice konstipacija , te zatvor ili izostanak spontanog pražnjenja crijeva opstipacija. Zbog prirodnog usporavanja svih funkcija tijekom životne dobi, s ovim se problemom povremeno ili učestalo muči gotovo polovica žena iznad 40. Rafinirana hrana, malo kretanja i uzimanja tekućine kroz dan, kao i pojedini lijekovi dijuretici, antacidi, beta-blokatori, lijekovi za opuštanje mišića, tablete željeza , kao i poremećaji i bolesti dijabetes, bolesti bubrega i poremećaji štitnjače povećavaju rizik ili pogoršavaju lijenost crijeva. DUGA LISTA SINDROMA, POREMEĆAJA Suprotnost predstavljaju meke i rijetke stolice, odnosno proljev. Proljev može biti posljedica loše prehrambene kombinacije npr. Tada ga prate i neugodni bolovi u trbuhu, mučnina, povraćanje. Češći je kod djece te osoba koje putuju u daleke krajeve. Posljednjih godina sve veću pažnju plijeni sindrom iritabilnog crijeva. Poremećaj kojega obilježava kombinacija ponavljanih zatvora i proljeva, popraćena bolovima u donjem dijelu trbuha. Radi se o neugodnom poremećaju koji se obično javlja kod mladih ljudi. Tu nije kraj popisa, jer čitav niz bolesti tankog i debelog crijeva ozbiljno remeti probavu. Primjerice: specifične upalne bolesti, poput ulceroznog kolitisa, upale crvuljka, Crohnove bolesti; zatim opstruktivni poremećaji, kao zapetljaj crijeva, priraslice, bruh; te zloćudne bolesti među kojima prednjači rak debelog crijeva. SIGURNA DIJAGNOZA Osim iscrpnog opisa tegoba i fizikalnog pregleda, veliku ulogu u otkrivanju pravog uzročnika muke s probavom - imaju pretrage. Rengen crijeva može pokazati polipe, tumore i druge neuobičajene tvorbe u crijevima. Kolonoskopija koja nije ništa drugo nego endoskopski pregled debelog te završnog dijela tankog crijeva - otkriva upalne bolesti crijeva i krvarenje. Osim za postavljanje dijagnoze, kolonoskopija može poslužiti kao preventivna metoda jer liječnik tijekom pregleda pomoću posebnih elektroomči može ukloniti polipe u crijevu. Polipi se mogu naime prometnuti u rak crijeva. Probavne tegobe liječimo ovisno o njihovim uzrocima. Najčešća metoda je usvajanje zdravih prehrambenih navika, uz uzimanje preparata ili lijekova koji smiruju simptome. No, ponekad je potrebno kirurško liječenje. POKRENITE PROBAVU Najprirodniji načini poticanja probave su fizička aktivnost koja pomaže boljoj pokretljivosti crijeva i hrana sa prehrambenim vlaknima koja u crijevima nabubre pa tako povećaju volumen stolice. Mnogima su draga sredstva za poticanje pražnjenja crijeva laksativi , no liječnici upozoravaju da ih se ne smije uzimati dulje vrijeme zbog navikavanja organizma. U narodu su po laksativnom djelovanju poznate mineralne vode koje sadrže magnezij, zatim sjemenke lana te biljke aloja i sena. Štitnjača je relativno mala žljezda smještena na prednjoj strani vrata, a najvažniji hormoni koje proizvodi su trijodtironin T3 i tiroksin T4. Njezin se rad odvija pod utjecajem hipofize - žlijezde koja je anatomski i funkcionalno blisko povezana s mozgom, a svojim hormonima regulira rad većine naših drugih žlijezda s unutranjim izlučivanjem. Uz to još i regulira neke druge tjelesne funkcije, poput dojenja i metabolizma vode u organizmu. Hormon kojim hipofiza regulira rad štitnjače naziva se tireotropin ili TSH. Ovaj hormon potiče izlučivanje tiroksina i trijodtironina, koji pak s druge strane - ako ih ima previše - po principu negativne povratne sprege, smanjuju lučenje TSH. BLAG ILI TEŽAK POREMEĆAJ Hormoni štitnjače određuju brzinu odvijanja mnogih metaboličkih funkcija u našem tijelu, poput utroška energije i proizvodnje topline, brzine rada srca, brzine probave, a utječu i na tjelesnu težinu i sl. Stoga je važno da štitnjača dobro funkcionira, jer se posljedice prekomjernog ili preslabog rada odražavaju na mnoge tjelesne organe. TSH PRVI DETEKTIRA PROBLEM Poremećaje štitnjače - pogotovo ako je riječ o njezinom slabijem radu - danas otkrivamo najčešće već u vrlo ranom, pretkliničkom stanju dok još nema simptoma bolesti. Ukoliko štitnjača slabije radi odmah se naime aktivira hipofiza te počne pojačano stvarati TSH pa se tako neko vrijeme održava potrebna razina hormona štitnjače u organizmu. Zato osoba obično nema nikakve simptome poremećaja štitnjače. Stoga je najčešće dovoljno napraviti tek TSH pretragu, kao inicijalnu hormonalnu pretragu koja se radi kad se sumnja na probleme sa štitnjačom. Ukoliko je razina ovog hormona uredna, malo je vjerojatno da postoji poremećaj funkcije štitnjače koji bi zahtijevao liječenje. TSH je naime vrlo osjetljiv hormon pa njegova razina raste i kod vrlo blago usporene funkcije štitnjače, čak i kada je razina T3 i T4 još uredna. OD UMORA DO HRAPAVOG GLASA S daljnjim nastavkom bolesti, kada više ni hipofiza svojom pojačanom aktivnošću nije u stanju održavati adekvatnu sintezu hormona štitnjače u organizmu, pojavljuju se različiti simptomi. Najčešći je osjećaj umora, a obično se javljaju i neki drugi, poput suhe i perutave kože, otečenosti lica i tijela, porasta tjelesne težine, hrapavog glasa, zimogroznosti i sličnog. Moguća je i pojava pospanosti. Razina TSH obično se mijenja u suprotnom smjeru od razine T3 i T4, pa je stoga TSH obično povišen ako su hormoni štitnjače sniženi. HORMONI ODREĐUJU RITAM Hormoni štitnjače utječu i na ritam srca, tjelesnu težinu, razinu kolesterola u krvi, u nekim slučajevima i na mentalnu aktivnost, a ponekad disbalans hormona štitnjače dovodi i do poremećaja menstrualnog ciklusa. Kako T3 i T4 inače ubrzavaju metabolizam u organizmu, ukoliko ovih hormona nema dovoljno, smanjuje se proizvodnja energije u tijelu, pa se osoba često osjeća pospano i dugo spava. Ali, to nije pravilo. Usporavanje metabolizma u mozgu dovodi do slabljenja intelektualnih funkcija, poput slabije koncentracije, pamćenja, a mogući su i psihijatrijski poremećaji. Kod starijih osoba nerijetko se javlja depresija, koja čak može biti jedini simptom slabljenja funkcije štitnjače. TEKUĆINA OKO SRCA I PLUĆA Kao posljedica usporavanja metabolizma u tijelu, usporava se i rad srca što se očituje usporenim pulsom. Osim toga, obično dolazi do nakupljanja tekućine u rahlim tkivima u tijelu, što se može lako zamijetiti na potkoljenicama, ali i licu. Lice gubi izražajne crte, mimika je oskudnija, koža bljeda, a u težim oblicima bolesti mogu i kapci biti otečeni. Zbog nakupljanja tekućine u glasnicama, one postaju deblje a glas dublji i promukao. A uslijed nakupljanja tekućine u tijelu uočljiv je i porast tjelesne težine. Kao posljedica sporijeg rada srca i nakupljanja tekućine u tijelu može - pogotovo kod starijih osoba - doći do zatajenja srca sa značajnijim nakupljanjem tekućine oko pluća i srca. To zahtijeva kompleksno liječenje. VAŽNO JE I NASLIJEĐE Interesantno je da se zbog hipotireoze štitnjača može, ali i ne mora povećati. Povećanje štitnjače se inače naziva gušom ili strumom. Kod ovog poremećaja uzrok guše je hipofiza koja luči veće količine hormona TSH a oni, između ostaloga, dovode do povećanja volumena štitnjače. Međutim, to nije slučaj kod svih osoba s hipotireozom. Ako je uzrok hipotireoze neki proces koji dovodi do propadanja štitnjače, onda se sama žlijezda s vremenom smanji i ožiljno promijeni a lučenje hormona postaje sve manje. Takva je bolest primjerice kronična upala štitnjače, Hashimotov tireoiditis. Ova je bolest posredovana protutijelima koja kroz dulji period ponekad i desetke godina uzrokuju propadanje žlijezdanog tkiva štitnjače i urastanje veziva u nju. POMOĆ U TABLETI Nakon što se postavi prava dijagnoza, osobama s hipotireozom može se relativno jednostavno pomoći. Današnji lijekovi mogu naime hipotireozu dobro kontrolirati, mada ju ne mogu izliječiti. Bolesnoj osobi se tako daju hormoni štitne žlijezde u obliku tableta, a liječenje je dugotrajno, obično i doživotno. Ponekad su potrebne i prilagodbe doze lijeka. Na hrvatskom tržištu je od lijekova prisutan jedino levotiroksin, preparat koji se i u svijetu najčešće koristi za liječenje hipotireoze. U velikom broju slučajeva on postiže adekvatnu razinu hormona štitnjače, te postupni nestanak simptoma hipotireoze. Kada je jednom pronađena odgovarajuća doza lijeka, obično je potrebno da oboljela osoba tek jednom godišnje prekontrolira razinu TSH, i eventualno T4 u krvi. Treba napomenuti da je kod vrlo teških poremećaja u lučenju hormona štitnjače moguć i smrtni ishod. Srećom, danas se to vrlo rijetko događa kako zbog vrlo dobre dijagnostike tako i terapije. Čak 20-40 posto žena tijekom života preboli barem jednu urinarnu infekciju, a čak se 2-4 posto žena s tom bolešću mokraćnog sustava susreće svake godine. Znate li kako nastaju i kako ih spriječiti? Cistitis je vrlo česta urinama infekcija? Ovisno o zahvaćenom organu razlikujemo tri tipa infekcija: uretritis - infekcija uretre mokraćovoda ; cistitis - infekcija mokraćnog mjehura, pijelonefritis - infekcija bubrega. Cistitis je doista najčešći. Većinu urinarnih infekcija uzrokuju virusi? Uzročnici infekcija mokraćnog sustava jesu bakterije koje dospiju u mokraćovod i ondje se razmnožavaju te ulaze u mokraćni mjehur, a slijedom toga mokraća postaje inficirana. U najvećem broju slučajeva uzročnik je bakterija Escherichia coli. Riječ je o bezopasnim infekcijama? Opasnost ovisi o organu koji infekcija zahvati. Ako se bakterije nastane u mokraćnom mjehuru, uzrokuju cistitis, najčešće bezopasnu infekciju. No ako bakterije dospiju do bubrega, uzrokuju pijelonefritis, potencijalno vrlo opasnu infekciju koju je potrebno čim prije početi liječiti. Spolni odnosi pogoduju razvoju uroinfekcija? Savjetuje se mokriti nakon svakog spolnog odnosa da bi se upravo putem mokraće odstranile eventualne bakterije. A za sprečavanje uroinfekcija, ali u prvom redu za zaštitu od spolno prenosivih bolesti, preporučuje se uporaba prezervativa, posebno osobama bez stalnog partnera. Šećerna bolest pogoduje razvoju uroinfekcija? Zbog povećane koncentracije šećera u krvi lakše se razmnožavaju bakterije i gljivice, uzročnici urinarnih i kožnih infekcija. U nekim se slučajevima ipak preporučuje liječenje antibioticima kako bi se infekcija u potpunosti izliječila i spriječili recidivi. Savjetuju se i dodaci prehrani s aktivnim tvarima koje pomažu odstraniti patogene mikroorganizme iz urinarnog trakta. Urinarne infekcije liječe se analgeticima? Iako su neke infekcije popraćene vrlo neugodnim osjećajem žarenja i bolovima pri mokrenju, riječ je o bakterijskim infekcijama te se one liječe u prvom redu antibioticima, ali ne prema vlastitoj procjeni već uz liječnički savjet i kontrolu. Samo se žene suočavaju s uroinfekcijama? Točno je da urinarne infekcije uglavnom pogađaju žene. Muškarci su zbog drugačije anatomske građe mokraćnog sustava prirodno zaštićeniji u usporedbi sa ženama, ali nisu potpuno zaštićeni, a opasnost od obolijevanja u muškaraca povećava se usporedo s godinama. Sok brusnice i vitamin C pomažu spriječiti cistitis? Povećavaju kiselost mokraće čime se onemogućava razmnožavanje bakterija. Aktivni sastojci brusnice sprečavaju zadržavanje bakterija na stijenci mokraćnog mjehura. Dijagnoza se postavlja analizom mokraće? Za dijagnosticiranje uroinfekcija nije potrebna analiza krvi, bolesti se utvrđuju laboratorijskom analizom mokraće, ponekad je potrebna i urinokultura kako bi se otkrio uzročnik i propisala primjerena terapija. SEDAM TRIKOVA Iako su vrlo česte, smetnje mokrenja i infekcije mokraćnog sustava moguće je spriječiti. Ne zadržavajte mokraću, čim osjetite potrebu za mokrenjem, otiđite u nužnik jer produljeno zadržavanje mokraće u mokraćnom mjehuru stvara uvjete povoljne za razmnožavanje štetnih mikroorganizama, a to znači i mogućnost razvoja infekcije. Produljenim suzdržavanjem od mokrenja povećavate usto opasnost od pojave hipertonije sfinktera mokraćnog mjehura. Izbjegavajte naprezanje prilikom mokrenja. Znate li da je prirodno dnevno mokriti 6-8 puta, mjesečno nam za to treba otprilike 1-2 sata. Uvijek do kraja ispraznite mokraćni mjehur. Zapamtite da je svako zadržavanje mokraće prilika za razmnožavanje mikroorganizama, potencijalnih uzročnika urinarnih infekcija. Nemojte namjerno prekidati mokrenje, to otežava potpuno pražnjenje mokraćnog mjehura. Uvijek se pomokrite nakon spolnog odnosa. Higijenske uloške koristite samo u danima menstruacije i često ih mijenjajte, zapamtite da vlaga potiče razmnožavanje mikroorganizama. Brišite se uvijek od naprijed prema straga kako mikroorganizmi s anusa ne bi dospjeli u rodnicu. SAVJET VIŠE Ako u mokraći opazite tragove krvi, obratite se liječniku, uzrok može biti urinarna infekcija, kamenac u mokraćnom sustavu ili neko teže bolesno stanje bubrega. Izbjegavam najopasniju vrstu šećera To je saharoza koju sadrže slatkiši, med, marmelada. No osim vrste šećera važno je i koliko dugo on ostaje u usnoj šupljini. Šećer koji se lijepi za zube najopasniji je za njihovo zdravlje. Bez obzira na to koje je vrste, šećer koji čak i nakon četkanja ostaje na površini zuba idealna je osnova za stvaranje karijesa. Slično je i sa škrobom. Iako škrob koji sadrže kruh, keksi i žitarice manje utječe na stvaranje karijesa od saharoze, on u usnoj šupljini ostaje dulje od nekih drugih hranjivih tvari, a to znači da ipak pridonosi stvaranju karijesa. No to nije razlog da iz prehrane izbacite škrob. Pomoći će ako škrobne namirnice jedete s mliječnim prerađevinama koje sadrže kalcij, neophodan za zdravlje zuba - kruh jedite sa sirom, žitarice s mlijekom. Izbjegavam opasne slatkiše Na prvom mjestu opasnih statkiša su žele bomboni. Bez obzira na to koju vrstu šećera sadrže, u njihovu je sastavu uvijek želatina koja se lijepi za zube, čime na površini zuba zadržava i bakterije, a uz to bakterijama stvara idealne uvjete za razmnožavanje. Ako doista ne možete zamisliti život bez slatkih okusa, pronađite manje štetne varijante statkiša - bombone i karamele zamijenite kockicama crne čokolade. Izbjegavam međuobroke i grickalice Svaka namirnica potiče lučenje sline, a sastojci nekih namirnica u spoju sa slinom mogu potaknuti demineralizaciju zuba. To je prvi korak ka karijesu. Dakle, svaki je obrok, pa tako i međuobrok, potencijalni neprijatelj zuba. Pranje zuba poslije svakog jela, pa čak i nakon jedne jabuke ili šalice zašećerena čaja jer pranjem zuba prekidamo djelovanje šećera i kiseline. Jedem dosta tvrdih namirnica Žvakanje aktivira mišiće. Osim toga žvakanje potiče lučenje sline koja smanjuje kiselost sadržaja i čisti usnu šupljinu. Uistinu je zdrava odluka jesti tvrde namirnice, dobro žvakati svaki zalogaj, a nakon svakog obroka oprati zube ili žvakati gumu za žvakanje koja ne sadrži šećer. Umjesto deserta jedem sir Doista je malo namirnica koje ne potiču stvaranje karijesa, ipak - ima ih. Sir je jedna od tih namirnica. Smanjuje kiselost u usnoj šupljini i neutralizira štetne učinke nekih namirnica. Sir sadrži i dosta kalcija i fosfora te povećava zaštitni učinak sline. Zdrava je odluka umjesto čokoladice ili kriške torte pojesti komad sira, a ako k tome odaberete onaj s manje masnoće, pojeli ste doista zdrav obrok. Dobro je poznato da čokolada snižava krvni tlak, poboljšava funkcije krvnih žila te smanjuje rezistenciju na inzulin. Čokolada na tržištu dolazi u obliku tamne čokolade te svijetle, odnosno mliječne čokolade. Tamna čokolada ima puno veće koncentracije kakaa, a time i više flavonoida te manje šećera u odnosu na mliječnu čokoladu. Općenito, čokolada na EU tržištu ima veći udio kakaa od čokolade na američkom tržištu. Novo istraživanje provedeno na 33. Svako malo čistite hladnjaki iz njega izbacujete namirnice kojima je prošao rok trajanja. Jeste li ikada pomislili da izbacite i majonezu? Nutricionisti su je stavili na prvo mjesto najnezdravijih namirnica, jer je krcata kalorijama a zbog svog privlačnog okusa mami nas da ju jedemo i jedemo bez prestanka. Izračunali su da sa četvrt šalice majoneze unosimo više od 360 kcal te dobivamo 40 g sala! Stoga ili light majoneza ili ništa — savjetuju svima koji paze na težinu. Čak 60% naše ukupne tjelesne mase čini voda, pa o tjelesnoj masi i našoj životnoj dobi ovisi i dnevna potreba za tom izuzetno važnom tekućinom. Odrasla osoba dnevno mora unijeti 0,02 do 0,025 dl vode na svaki kilogram tjelesne mase - što znači da osoba teška 70 kg treba unijeti 1,4 do 1,7 litara vode dnevno. Drugačije rečeno, 6 do 8 čaša. No, moramo znati da se u taj iznos ubraja i tekućina pristigla u organizam obrocima - juhom, varivom - kao i voćem koje sadrži vodu, npr. Povećana tjelesna aktivnost, bolest i pojedina fiziološka stanja organizma zahtijevaju i veći dnevni unos tekućine. Pojačanim znojenjem organizam gubi dragocjene minerale koji su ujedno i elektroliti s brojnim funkcijama. Unosom vode pomažemo organizmu da obnovi njihove zalihe, a ujedno pomažemo procesu probave, regulaciji krvnog tlaka te uklanjaju štetnih tvari. Pijte prije nego ožednite S obzirom da konzumirana voda sporo prodire u tjelesne stanice važno je kontinuirano uzimanje tekućine tijekom dana kako bismo omogućili njen ulazak u stanične strukture. Dehidracija je stanje smanjene količine izvanstanične i unutarstanične vode u organizmu, a povezana je sa propadanjem mišića, oštećenjem staničnih struktura, ubrzanim starenjem. Prvi pokazatelji koji signaliziraju da nam nedostaje tekućine su suhoća usana, umor, žeđ, tamno žuta boja urina. To upozorenje moramo shvatiti ozbiljno naročito ljeti , jer organizam može vrlo lako osjetiti posljedice koje mi prepoznajemo kao poremećaj koncentracije, pažnje, glavobolju pa čak i poremećaj svijesti. Već malim gubitkom vode u opasnost dovodimo naše organe, a posebno moramo voditi računa o dojenčadi i djeci, koja su zbog slabije razvijenih mehanizma znojenja posebno osjetljivi. No, moramo uzeti u obzir da tekućinu dobivaju i pijući mlijeko, što predstavlja glavnu namirnicu u toj dobi. Također ne smijemo zaboraviti trudnice i dojilje koje imaju povećanu potrebu za svim nutrijentima, pa su u njihovoj prehrani dobrodošle vode s većim udjelom minerala. Prednost naravno trebaju dati negaziranim vodama. Uzimanjem dovoljnih količina vode one osiguravaju pravilan razvoj djetetovih kostiju i zubi te održavanje kvalitete vlastitih kosti i zubi. Ujedno, potiču mokrenje te time smanjuju neugodno oticanje. Sinergija korisnih sastojaka Najveći postotak vode nalazi se u našim mišićima, pa stoga sportaši i rekreativci tijekom povećanih fizičkih aktivnosti moraju povećati unos tekućine. Pri tome je važno da otprilike sat vremena prije aktivnosti, unose svakih 15-tak minuta manje količine tekućine, kako bi postigli pravilnu hidraciju organizma. Naravno, i nakon aktivnosti trebaju nadoknaditi gubitak vode. Voda je najbolji izbor za nadoknadu tekućine zbog svog prirodno uravnoteženog sastava. U vodi, u sinergiji djeluje više elemenata koji podupiru fiziološke procese u našem organizmu - a to su natrij, kalij, magnezij, kalcij, kloridi, sulfati, fluoridi, hidrogenkarbonati i ostali elementi. Puno je mogućnosti Na tržištu danas možemo naći različite vrste flaširanih voda - stolne, izvorske, mineralne... Stolna voda U stvari je to deklarirana voda iz gradskog vodovoda, koja je kemijski i mehanički pročišćena te obogaćena sadržajem dozvoljenih mineralnih tvari. No, može biti i dodatno obogaćena ugljičnim dioksidom, pa dobivamo gaziranu stolnu vodu. Izvorska voda Izlazi iz podzemnih formacija prirodnim putem na površinu zemlje. Ti izvori su stari i po nekoliko tisuća godina, a bogatstvo minerala u sastavu stijena koje čine izvor - doprinosi uravnoteženom sastavu i povoljnom omjeru kalcija, magnezija i ostalih tvari. Ova voda sadrži manje minerala od mineralne vode, a zbog tih karakteristika naročito je prikladna za djecu i osobe s različitim oboljenjima. Možemo ju koristiti i za pripremu dječje hrane. Prirodne mineralne vode Imaju stabilan mineralni sastav te sadrže više otopljenih mineralnih tvari od ostalih voda. Ovisno o udjelu - natrija, kalcija, kalija, magnezija, klorida, jodida, florida - određen je njen okus te fiziološki učinci na organizam. Ova voda sadrži natrij hidrogen karbonat koji ima različit učinak od natrij klorida kuhinjska sol. Djeluje alkalno te utječe na acido-baznu ravnotežu kiselost organizma , koja je često poremećena današnjim načinom prehrane te smanjuje rizik od razvoja kroničnih bolesti. Kiselkasti okus daje im prirodno prisutan ugljični dioksid. Kiselice Kiselice su isto prirodne mineralne vode, ali na izvoru sadrže više vlastitog ugljičnog dioksida. Izvori tih voda, u koje je ona prodrla prije stotina tisuća godina, su geološki i fizički zaštićeni. Ako je na deklaraciji navedeno da je to gazirana prirodna mineralna voda, onda znači da joj je tijekom tehnološkog procesa naknadno dodan ugljični dioksid. Ispitivanja su potvrdila njihov pozitivan učinak kod mnogih zdravstvenih problema. Općenita je preporuka uzimanja oko 0,5 l ove vode tijekom dana. Kako bi iz nje ispario prirodno prisutan ugljični dioksid, ovu vodu možemo lagano zagrijati. Vode bogate magnezijem potiču peristaltiku crijeva, osobito ako se piju naglo. Stoga dnevnu količinu treba prilagoditi broju stolica - kako ne bismo izazvali negative učinke na probavu. Posebno se ove vode preporučuju kao prirodni izvor magnezija osobama koje pate od njegovog manjka - trudnicama, onima sa tvrdim i neredovitim stolicama, izloženima fizičkom naporu ili stresu. Aromatizirane vode Vodama se mogu dodati prirodne i umjetne arome, a takve se službeno deklariraju kao osvježavajuća bezalkoholna pića od biljnih ekstrakata. Sa zdravstvenog stajališta svakako su prihvatljivije od zaslađenih sokova i sličnih napitaka. Ne sadrže konzervanse, a u neke su dodani i vitamini što ih dodatno obogaćuje. Imaju nisku energetsku vrijednost zbog male količine dodanog šećera, iako neke sadrže i umjetne zaslađivače. Stoga ih posebno oprezno trebaju konzumirati dijabetičari. Kod proljeva za nadoknadu tekućine, ipak se preporuča prirodna mineralna voda ne gazirana ili čista izvorska. Kod dijeta za mršavljenje, aromatizirane vode tek neznatno pridonose povećanju ukupnog dnevnog energetskog unosa. Za i protiv 1. Negazirane prirodne mineralne vode bolji su izbor od gaziranih te se preporučuju kod pojačane fizičke aktivnosti i dehidracije uzokovane pojačanim znojenjem. One povoljno utječu na probavu, rad bubrega, pravilan rad srca. Istraživanje u kojem su sudjelovale žene u postmenopauzi dokazuje da prirodne mineralne vode utječu na povećanje gustoće kostiju, jer se konzumiranjem tog pića smanjuje izlučivanje kalcija urinom te sprečava remodeliranje kostiju. Osobama koje imaju povišeni krvni tlak savjetuje se oprezno konzumiranje mineralnih voda. Bubrežni bolesnici koji provode odgovarajuću dijetoterapiju moraju biti oprezni pri konzumiranju mineralne vode, te se savjetovati s liječnikom o njihovom uzimanju kako ne bi prekoračili dnevni dozvoljeni unos soli i minerala. Ta preporuka vrijedi za sve osobe koje su iz zdravstvenog razloga na strožoj neslanoj dijeti. Njima se preporučuju izvorske i oligomineralne vode niže mineralizacije i manje natrija. Umor, tjeskoba, dobivanje na težini i problemi sa snom samo su neke od posljedica dugotrajnog stresa a ako one potraju predugo, mogu izazvati razne zdravstvene probleme. Na vrijeme ojačajte otpornost na stres i sačuvajte zdravlje od njegovih posljedica. Sasvim je normalno osjećati se umorno nakon napornog dana, zbog toga se ne treba zabrinjavati. No ako se nakon prospavane noći još uvijek osjećate umorno, to bi već mogao biti znak da nešto nije u redu. Njega pokreću nadbubrežne žlijezde, što znači da naša sposobnost prilagodbe na stres ovisi uglavnom o nadbubrežnim žlijezdama. No mnoštvo svakodnevnih fizičkih i psihičkih zahtjeva koje pred vas stavlja užurban, moderan način života — uključujući i stresan posao, manjak sna, financijske brige ili emocionalne probleme — navodi naše nadbubrežne žlijezde da misle kako smo neprestano u opasnosti, te one neprestano aktiviraju odgovor na stres i proizvode hormone koji bi nam za to trebali dati snage, kortizol i adrenalin. A to tijelu ne odgovara, štoviše, šteti mu. Iscrpljene žlijezde Nadbubrežne ili adrenalne žlijezde, iako fizički smještene na lijevom i desnom bubregu, dio su autonomnoga živčanog sustava koji regulira sve tjelesne funkcije koje naše tijelo obavlja neovisno o našoj volji. Te žlijezde luče više hormona, a u stresnim situacijama luče ih pojačano kako bi organizam brzo bio pripremljen za borbu ili bijeg ubrzao se rad srca, suzile se krvne žile, podigla razina šećera u krvi i krvni tlak. No takvo pojačano lučenje, iako nam pomaže spasiti glavu, nije namijenjeno da se zloporabi prečesto. Preopterećenost nadbubrežnih žlijezdi s vremenom može dovesti do njihove iscrpljenosti tzv. Pretpostavlja se da oko 75% radno aktivnih osoba pati od simptoma iscrpljenosti nadbubrežnih žlijezdi u bilo kojem obliku - od stalne napetosti do stalnog umora, a posebno su tome sklone osobe ženskog spola, majke s djecom, jer ih nakon radnog mjesta čeka jedno novo radno polje. Navedene znakove upozorenja na iscrpljenost nadbubrežnih žlijezdi ne treba zanemarivati jer mogu dovesti do ozbiljnijih problema i javljanja autoimunih bolesti, kroničnog umora, hormonske neravnoteže, iritabilnog kolona, fibromialgije, artritisa, preuranjene menopauze hipotireoze, problema s kožom i dr. Stanje adrenalnog umora nije trajno stanje, a najvažnije od svega, nadbubrežne žlijezde mogu se regenerirati. Za to nije potrebno uzimati nikakve lijekove, dovoljno je u svakodnevicu unijeti nekoliko važnih promjena, ali biti svjestan njihove važnosti i nužnosti pridržavanja. Usredotočite se na smanjenje stresa i svoju emocionalnu dobrobit stavite na prvo mjesto. Razne stresove ne možete izbjeći ili izmijeniti, ali možete promijeniti svoj odnos prema njima. Istraživanja su pokazala da to uistinu može smanjiti negativne učinke stresa. Za oporavak i jačanje nadbubrežnih žlijezdi san je nužnost, pri čemu je iznimno važno spavati 7 — 8 sati svaku noć, te krenuti na počinak po mogućnosti ne iza 22 sata, u skladu s ritmom nadbubrežnih žlijezdi. Nađite vremena za odmor i opuštanje, najmanje jedan sat svaki dan. Valja izbjegavati namirnice bogate šećerom i jednostavnim ugljikohidratima, uzdržati se od kave i pića s kofeinom, kao i alkoholnih pića. Također je važno ne preskakati obroke, a ponajviše ne doručak. Trebali biste doručkovati ubrzo po ustajanju, a najkasnije do 10 sati. Tijekom dana morate imati još dva obroka ručak i večeru te prijepodnevnu i popodnevnu užinu, s tim da bi posljednji obrok trebao biti oko 18 sati. Tjelesna aktivnost relaksira i pridonosi normaliziranju kortizola, ali samo ako je umjerena. Potražite preparate s biljkama kojima se pripisuje adaptogeno djelovanje jer one mogu smanjiti negativne učinke stresa i pomoći u balansiranju nadbubrežnih žlijezdi jer podržavaju rad tjelesnih sustava na razne načine i dovode tijelo u homeostazu. Takve su bilike sibirski ginseng, opnasti kozlinac, rodiola i kordiceps, a posebno sveti bosiljak, po mnogima najpotentniji i najcjenjeniji adaptogen. Biljke adaptogenog djelovanja preporučuje se uzimati tijekom i nakon stresnih situacija jer one pomažu balansirati kortizol, preciznije, pomažu smanjiti previsoke razine kortizola, a podići preniske. Stres i kortizol - glavni krivci za većinu kroničnih bolesti Stres je vodeći uzrok javljanja većine kroničnih tegoba i bolesti, od problema nezdrave prekomjerne težine i hipotireoze do preuranjena starenja i bolesti srca, pa i raka. Utjecaj kortizola u našem tijetu osjeća se na razne načine: potiskuje naš imunosni sustav, podiže razinu šećera u krvi, narušava cikluse sna i budnosti, i još mnogo toga. Nije stoga ni čudo da je stres u korijenu većine zdravstvenih problema - kad je proizvodnja kortizola neuravnotežena, pate svi hormonski sustavi, a zajedno s njima i cijelo tijelo. Što doista znate o učincima duhanskog dima i kako se odviknuti od pušenja? Doznajte znate li razlikovati istinu od neistina koje vam mogu otežati pokušaje odvikavanja? Moguć je nastanak ovisnosti o nikotinskim zamjenskim proizvodima? TOČNO I NETOČNO Ovisnost o nikotinu u prvom je redu povezana s brzinom njegove apsorpcije i brzinom njegova dospijevanja u mozak. Flaster ili žvakače gume ne izazivaju tako naglu navalu određene količine nikotina u mozak do kakve dolazi kad povučemo dim cigarete. Još je jedna razlika između nikotinskih pripravaka i cigarete - oni nisu toksični kao cigareta. Naime, toksičan je nikotin koji nastaje izgaranjem duhana. Srećom, to se događa gotovo spontano, bez većih kriza ili osjćaja odricanja. U zreloj dobi prestanak pušenja ne donosi nikakve dobrobiti? NETOČNO Prestanak pušenja koristan je uvijek, pomaže smanjiti opasne posljedice na zdravlje bez obzira na životnu dob. Dokazano je da su pušači izloženi znatno većoj opasnosti od smrtonosnih bolesti povezanih s pušenjem u usporedbi s nepušačima. Također su boravak u bolnici, trajanje liječenja i oporavka od različitih bolesti znatno dulji u pušača. Nakon nekog kirurškog zahvata u pušača su komplikacije češće, a ožiljci cijele znatno sporije. Pušenje cigareta uz istovremenu primjenu flastera je opasno? NETOČNO Ako vjerujete da istovremenim pušenjem cigareta i primjenom nikotinskog flastera izlažete srce dodatnim rizicima - niste u pravu. Dapače, nikotinski flasteri preporučuju se osobama sa srčanim tegobama. Dva modela ponašanja pomoći će vam u odvikavanju: - Pušač ste koji je donio odluku o prestanku pušenja, ali popustili ste i mislite kako bi trebalo odbaciti nikotinski flaster uz objašnjenje da od njega nemate nikakve koristi? Ako ste neko vrijeme uspjeli izdržati bez cigarete, potreban je još samo mali napor da tako nastavite i cigaretu što češće zamjenjujete flasterom. U tome vam mogu pomoći nikotinski flasteri, pomoći će vam da se postupno odoviknete od cigareta. Isto vrijedi za elektroničke cigarete, one ne povećavaju opasnost od pušenja i također su korisna pomoć u odvikavanju ili smanjenju broja popušenih cigareta. Ako je riječ o snažnoj ovisnosti o nikotinu, taj osjećaj nedostatka javlja se ujutro po ustajanju. Zbog toga je korisno flaster držati tijekom noći. No u slučaju umjerene ovisnosti preporučuje se flaster skinuti prije odlaska na spavanje jer može narušiti kvalitetu spavanja. Pušenje je moguće smanjiti postupno uz pomoć zamjenskih nikotinskih proizvoda? Istovremeno žele smanjiti opasnosti po zdravlje, i to čim prije. Dakle, je li bolje prestati pušiti naglo ili je bolje postupno se odvikavati? Nakon prestanka pušenja tjelesna težina povećava se u prosjeku za tri kilograma? TOČNO Većina bivših pušača dobije 2 - 4 kg. Porast tjelesne težine rezultat je prirodne reakcije organizma koji želi postići potrebnu tjelesnu težinu. Ipak, porast tjelesne težine nije obavezna nuspojava prestanka pušenja — više od 30% starijih pušača ostaje na svojoj tjelesnoj težini. Najbolji način za sprječavanje porasta tjelesne težine je smanjenje kalorijskog unosa, a povećanje tjelesne aktivnosti tj. Postoji još jedno rješenje — nikotinske gume za žvakanje, za koje je dokazano da pomažu smanjiti tjelesnu težinu. Trudnice ne smiju koristiti zamjenske nikotinske proizvode? NETOČNO Čak 25% žena koje puše ne prestaje s tom navikom u trudnoći! Iako su svjesne opasnosti pušenja i trebale bi potpuno odbaciti i cigarete i svaki nikotinski pripravak, one ipak ne uspijevaju. U tom slučaju od pomoći su nikotinski zamjenski proizvodi flasteri, žvakače gume, tablete , ali treba ih koristiti uz veliki oprez i uz liječničku kontrolu. Trudnice koje koriste nikotinske flastere trebale bi ih skidati prije spavanja. Drugo rješenje su elektroničke cigarete, no valja napomenuti da njihova ne štetnost još uvijek nije dovoljno proučena i dokazana. Nikotin iz nikotinskih zamjenskih proizvoda dospijeva u majčino mlijeko, jasno je stoga zašto bi u trudnoći i razdoblju dojenja trebalo odbaciti ne samo cigarete nego sve nikotinske pripravke. Ako ste pušili samo desetak godina dok ste bili mladi to na vaše zdravlje neće ostaviti nikakve posljedice? NETOČNO Najveća i najmanje poznata posljedica pušenja u adolescenciji je utjecaj duhanskog dima na mozak. Naime, mozak u razdoblju punog razvoja vrlo je osjetljiv. Zbog toga su adolescenti koji puše kutiju cigareta dnevno izloženi višestrukoj opasnosti od psihičkih tegoba, napadaja panike, tjeskobe, agorafobije... A među opasnim posljedicama je i rak. Djevojke koje puše prije prve trudnoće za sedam puta povećavaju opasnost od raka dojke. Uzimaju li uz to i kontracepcijske pilule, one 40 puta povećavaju opasnost od infarkta srca i moždanog udara prije 35. Opasnost pasivnog pušenja ne postoji, nastala je kao izmišljotina u antipušačkim kampanjama? NETOČNO Pasivni pušači čine 10% ukupno oboljelih od raka pluća, osim toga dokazano je da izloženost duhanskom dimu u pasivnih pušača povećava opasnost od raka pluća za 30%. Ali ne samo raka pluća, rak vrata maternice također može biti potaknut pasivnim pušenjem. Light cigarete manje su opasne od običnih? NETOČNO Stručnjaci tvrde: to je izvanredni marketinški trik, još jedna u nizu prevara duhanske industrije. Točno je da light cigarete sadrže manje nikotina, ali filtri tih cigareta vrlo su prozračni, oni razrjeđuju dim i samo teoretski smanjuju količinu udahnutog katrana i nikotina. Kako bi zadovoljio potrebu za nikotinom pušeći light cigarete, pušač intenzivnije povlači dim i dodatno povećava propusnost filtra. Život bez cigareta - život bez tjeskobe! Dobrobiti prestanka pušenja su trenutačne, a najveća promjena osjeti se na raspoloženju! To je i dokazano na skupini od 2100 pušača koji su htjeli prestati pušiti. Nakon što su dobili savjete i upute kako koristiti nikotinske zamjenske proizvode, odredili su i datum prestanka. Nakon toga odgovarali su na pitanja testa kojim je procijenjen njihov stupanj tjeskobe iti čak depresije. Prvi test proveden je tjedan dana nakon prestanka, potom nakon dva tjedna, pa nakon osam, 16 i 28 tjedana. Svi ispitanici nisu uspjeli prestati pušiti, otprilike polovina ih je bez cigarete izdržala samo dva tjedna, neki su izdržali osam i 28 tjedana. Pri svakom testiranju opaženo je da je skupina koja je uspjela odbaciti cigaretu bila znatno boljeg raspoloženja, a najnesretniji su bili oni kojima to nije uspjelo. I druga su ispitivanja potvrdila pozitivan utjecaj prestanka pušenja na depresiju, tjeskobu i stres. Prema nekim stručnjacima, prestanak pušenja može biti jednako djelotvoran kao antidepresivi koji se propisuju za liječenje smetnji ponašanja. Pelenski osip vrlo je čest, posebno u prvim mjesecima života, i pogrešno se povezuje s alergijom na neku vrstu hrane. No iako je bezopasan, ponekad je vrlo bolan, a tada nemir i plač djeteta uznemiruje i mame, koje obuzima panika. Što učiniti ako, kad skinete djetetu pelenu, opazite crvenilo i nadraženost kože? O čemu je riječ Pelenski osip je nadraženost kože uzrokovana dodirom s pelenama. Koža postaje crvena, a ponekad je i posuta prištićima. Ako ništa ne poduzmete, problem se može proširiti i prerasti u bolnu upalu popraćenu oštećenjima kože i mjehurima. Najčešće se pelenski osip javlja na koži stražnjice, u pregibima kože i na koži vanjskog dijela spolnih organa. Glavni uzrok je pelena koja prekriva nježnu dječju kožu osjetljivu na vlagu i toplinu, a upravo ispod pelena razvijaju se vlaga i toplina. Amonijak sadržan u mokraći i povećana kiselost dječje stolice ne poboljšavaju stanje. Uporaba nekih proizvoda za njegu dječje kože može pridonijeti pojavi pelenskog osipa, to se ponajprije odnosi na vlažne maramice, različite šampone i sva sredstva za pranje koja imaju abrazivno djelovanje. Za pojavu pelenskog osipa u nekim se slučajevima optužuju antibiotici, ali i izbijanje zubi i prehlade gornjih dišnih puteva, no do sada te optužbe nisu dokazane - i dalje kao glavni uzrok pojave pelenskog osipa ostaju pelene. Što učiniti Važno je čim prije nešto poduzeti, čim se pojavi crvenilo na koži djeteta. Kožu treba prati sprijeda prema natrag, specijalnim dječjim sapunom ili šamponom, potom dobro isprati mlakom vodom i pažljivo osušiti tapkanjem ručnikom, nikako trljanjem. Tek na potpuno čistu i suhu kožu nanosi se zaštitna krema, po mogućnosti na bazi cinkova oksida. Krema se nanosi na zahvaćenu kožu i na okolni dio, u debelom stoju. Kremu ne treba odstranjivati pri svakom mijenjanju pelena, dovoljno je dodati na mjestima s kojih je odstranjena trljanjem pelene ili pranjem. Ako je koža jako nadražena, ispirite je specijalnim sredstvom koje se nabavlja u ljekarni na bazi kalijeva hipermangana , a o uporabi sredstva najbolje je da potražite savjet ljekarnika. Ostanite s djetetom u dobro zagrijanoj kupaonici ili sobi nakon kupanja. Ako se osip ponavlja i ako traje više dana, upotrebljavajte specijalne, pamučne pelene. ZAPAMTITE Provjerite tjelesnu temperaturu djeteta i ako je povišena, potražite liječnika. Liječniku se obratite i ako dijete plače pri svakom mijenjanju pelena, ako se osip pogorša ili traje dulje od tri dana. Najčešće zahvaćaju nos, grlo, sinuse, ali i donje dišne puteve. Iako je riječ o prolaznoj i bezopasnoj tegobi, zna biti vrlo neugodna jer slabi osjet okusa i mirisa, limfni čvorovi mogu se povećati i postati bolni, a nije rijetka ni glavobolja. Iako nam ne onemogućava uobičajene dnevne aktivnosti, prehlada ih itekako otežava. Srećom, organizam prehladu spontano prevladava za nekoliko dana, najviše tjedan. Za razliku od prehlade, ima drugačiji tijek bolesti premda su neki simptomi jednaki ili slični. Najvažnija je razlika u tjelesnoj temperaturi, dok je kod prehlade temperatura najčešće samo blago povišena, u slučaju gripe temperatura iznosi 39 - 40 °C i nastupa naglo. Kako i gripu i prehladu uzrokuju virusi, najčešće bolest prolazl spontano tijekom jednog tjedna. No kako bi se ubrzalo ozdravljenje i u slučaju gripe izbjegle komplikacije, potrebno ju je preležati. Moguće i najčešće komplikacije gripe jesu bakterijska infekcija pluća i upala mišića, a moguća je i upala srca te upala moždanih ovojnica. Povećanoj opasnosti od komplikacija izložene su starije osobe, trudnice, kronični bolesnici te sve osobe oslabljena imuniteta. Kako se obraniti Najbolja obrana protiv gripe jest cijepljenje, no za prehladu takve preventivne zaštite nema. O vlažnosti zraka vodite računa posebno ako boravite u prostorijama s centralnim grijanjem. U tim se prostorijama viažnost zraka često spusti ispod 60 posto idealna vlažnost zraka je 60 - 80 posto. Suh zrak nepovoljno djeluje na sluznice dišnih puteva, isušuje ih i time smanjuje njihove prirodne obrambene mehanizme. Jednolična i nutrijentima siromašna prehrana oslabljuje imunitet i olakšava put raznim bolestlma i virusima. Te namirnice pomažu u izgradnji bijelih krvnih stanica koje imaju važnu ulogu u obrani organizma. Važno je i voće i povrće, zbog vitamina, posebno onih antioksidacijskog djelovanja. Osobito ako spadate u rizične skupine: osobe oslabljenoga obrambenog sustava, trudnice, osobe starije dobi, kronični bolesnici. Cijepljenje je vrlo učinkovito sredstvo za zaustavljanje epidemije u ljudi. Preporučuje se trideset minuta svakodnevne tjelesne aktivnosti. Liječnici preporučuju najmanje sedam sati sna svake noći. Perite ruke Najučinkovitiji način borbe protiv bakterija i virusa koji izazivaju gripu jest redovito i učestalo pranje ruku. Znate li kako prati ruke? Dobro istrljajte cljelu površinu ruku: dlanove, nadlanice, površinu između prstiju te ispod noktiju, kao i kožu zapešća, to bi trebalo trajati dvadesetak sekundi. Svake godine na kraju ljeta opažamo promjene i tragove na koži, što je i poticaj mnogima da dođu na dermatološki pregled jer primjećuju različite promjene ili tvorbe na koži. Osim različitih osipa i hiperpigmentacija, čest razlog pregleda su i dobroćudne promjene — keratoze. O kakvim je promjenama riječ Seboroične keratoze dobroćudne su promjene na koži koje se nazivaju i staračke bradavice jer najćešće nastaju u ljudi starijih od 50 godina. Najčešći su dobroćudni tumor kože koji nastaje proširenjem epidermisa uz pojačano stvaranje roževine. Zbog svog masnijeg izgleda, a i zato što su češće na dijelovima tijela gdje je koža masnija, dobile su naziv seboroične. Može ih biti na tijelu tek nekoliko, ali i mnoštvo, uglavnom na licu, vlasištu, ramenima, leđima, dekolteu, no nikada na dlanovima i tabanima. Kako izgledaju Keratoze mogu biti diskretnog izgleda kao svjetlosmeđe ili boje kože lagano uzdignute bradavice, hrapave, naborane površine, ponekad s tamnije smeđim točkicama ili čepovima, ali mogu imati i tamnosmeđu i crnu boju. Mogu biti velike od nekoliko milimetara pa do 10 ili 15 milimetara s hrapavom površinom koja se ljušti. Nastaju na nepromijenjenoj koži, bez znakova upale. Često svrbe pa ih se nerijetko razgrebe nakon čega se može razviti upala koja je najčešće i razlog posjeta liječniku. No osim stalnog osjećaja svrbeža i ljuskanja, čest je razlog odlaska lječniku i estetski nedostatak jer keratoze ne prolaze spontano, jednom kada se pojave na tijelu, stalno su prisutne. Na potkoljenicama mogu imati oblik vrlo svijetlih i ravnih bradavičastih pločica koje se nazivaju Stuccokeratoses. Iznenadna pojava velikog broja keratoza na trupu zahtijeva detaljan sistematski pregled jer u podlozi mogu biti maligni tumori gastrointestinalnog trakta ili limfomi. Kako protječe pregled Dijagnoza se postavlja na temelju kliničkog pregleda i dermatoskopije, pri kojoj se koža pregledava uređajem koji se naziva dermatoskop i koji promjene na koži bolje poveća i prikaže, a nakon postavljene dijagnoze preporučuje se i način na koji ih je najbohe ukloniti. Keratoze se mogu ukloniti na nekoliko načina, što ovisi o njihovoj zastupljenosti na tijelu i o dijelu tijela na kojem se nataze. Mogućnosti izbora liječenja su: krioterapija, ekskohleacija, elektrokauterizacija, radiofrekventno, laserski i kirurški.
